Ухвала
 
25 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 200/3911/19-ц
провадження № 61-8617св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І., 
 
учасники справи: 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2019 року у складі судді Томаш В. І. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2020 року у складі колегії суддів: Городничої В. С., Варенко О. П., Лаченкової О. В., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст вимог позовної заяви і рішень судів
 
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування нерухомим майном шляхом виселення.
 
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15 лютого 2018 року, укладеного ним як покупцем та ТОВ «НВП «Дніпроспецекологія», як продавцем, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріальног округу Деллаловим А. О., йому на праві власності належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . 02 березня 2018 року він прибув за вказаною адресою та виявив у ній ОСОБА_2 , яка після пред`явлення їй правовстановлюючих документів на квартиру відмовилась у добровільному порядку її залишити. За цим фактом він звертався до правоохоронних органів із заявою, за наслідками розгляду якої йому рекомендовано для захисту своїх прав звернутись до суду із позовною заявою. Крім того, на час звернення до суду, ОСОБА_2 без відповідної правової підстави перебуває у належній йому квартирі, добровільно залишити її відмовляється, чим створює перешкоди у здійсненні права користування належним йому нерухомим майном.
 
Посилаючись на викладене, позивач просив усунути йому перешкоди у здійсненні права користування квартирою АДРЕСА_2 , шляхом виселення ОСОБА_2 .
 
Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Усунено ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні ним права користування належним йому на праві власності нерухомим майном, шляхом виселення ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1371910112101. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача, правові підстави вселення та проживання відповідача у спірній квартирі невідомі, відповідних доказів суду не надано, проживання ОСОБА_2 у квартирі створює ОСОБА_1 перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні належним йому майном, у зв`язку з чим його права підлягають захисту в судовому порядку.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції виходив із того, що       ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача в розумінні частини другої статті 64 ЖК України, жодних доказів законного вселення в спірну квартиру відповідача, законних підстав проживання в ній, наявності права власності чи права користування спірною квартирою відповідачем не надано, а проживання відповідача в спірній квартирі без жодних правових підстав та не допуск власника до свого майна порушує право власності позивача, гарантовані Конституцією України та чинним законодавством. Безпідставними є посилання апелянта на справу № 200/13452/17, а також на похилий вік відповідача та відсутність іншого місця для проживання, оскільки такі доводи не є підставами для скасування рішення суду. Посилання апелянта на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України            від 25 жовтня 2017 року у справі № 3-905гс17, є власним тлумаченням відповідача.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги
 
У червні 2020 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2019року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2020 року, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та передати справу на новий розгляд чи для продовження розгляду, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує, що суди не урахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду:              від 31 жовтня 2018 року у справі № 753/12729/15-ц (провадження № 14-317цс18) та від 21 серпня 2019 року у справі № 569/4373/16-ц (провадження № 14-298цс19). Крім того, рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу відмовлено в повному обсязі. He є підставою для виселення членів сім`ї власника квартири, у тому числі й колишніх, сам факт переходу права власності на це майно до іншої особи без оцінки законності такого виселення, яке фактично є втручанням у право на житло у розумінні положень статті 8 Конвенції, на предмет пропорційності у контексті відповідної практики ЄСПЛ. 
 
Учасники справи своїм правом надати відзив на касаційну скаргу не скористалися.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2020 року відкрито провадження у справі, витребувано справу та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
13 жовтня 2020 року справа надійшла до суду касаційної інстанції.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування нерухомим майном шляхом виселення, за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2020 року призначити до судового розгляду на 03 лютого 2021 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	О. В. Ступак    	
 	І. Ю. Гулейков     Г. І. Усик