ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 814/170/17
адміністративне провадження № К/9901/35908/18

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В., 
суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф., 
розглянув в попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування акту перевірки та  визнання нечинним рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.09.2017 (суддя - Гордієнко Т.О.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2017 (головуючий суддя - Шляхтицький О.І., судді: Романішин В.Л., Семенюк ГВ.) у справі №814/170/17.

встановив:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1  (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив скасувати акт від 08.12.2016 про результати фактичної перевірки, визнати нечинним рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - ГУ ДФС у Миколаївській області) про застосування фінансових санкцій від 27.12.2016 № 000183/08-40 в сумі 23800 грн. 

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.09.2017, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2017, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення № 000183/08-40 від 27.12.2016. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанції ГУ ДФС у Миколаївській області оскаржило їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.09.2017 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2017 в частині задоволення позову та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

В обґрунтування своїх вимог ГУ ДФС у Миколаївській області посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 19 Конституції України, статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відзиві на касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, заслухавши пояснення представників сторін, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, ГУ ДФС у Миколаївській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці - кіоску за адресою: АДРЕСА_1 , який належить позивачу, про що складено акт від 08.12.2016 №275/14-29-40-12/ НОМЕР_1 , в якому відображено наступні обставини: 

1) реалізація 1 пачки сигарет « Navigator» (по ціні 13,50 грн.), яка не маркована маркою акцизного податку, чим порушено вимоги статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»;

2) поштучний продаж сигарет «Winston» ( по ціні 1 грн.), чим порушено вимоги статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Рішенням про застосування штрафних санкцій № 000183/08-40 від 27.12.2016 до ФОП ОСОБА_1 застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. за продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку та 6800 грн. за продаж тютюнових виробів поштучно.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України врегульовано Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої  та  тютюнові  вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну,  позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством

Згідно зі статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до  суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:1) порушення  вимог  статті  15-3  цього Закону 6800 гривень, 2) виробництво, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Як встановлено судами у позивача наявна ліцензія на роздрібну торгівлю тютюновими виробами № 144851 від 13.10.2016.

Відповідач надав суду акт відмови від підписання направлення на проведення перевірки та  акт відмови від підписання матеріалів перевірки від 07.12.2016.

Під час вирішення даного спору судами попередніх інстанцій, відповідач будь-яких доказів на підтвердження зазначених в акті перевірки порушень, а саме продаж цигарок поштучно та пачки цигарок без акцизних марок суду не надав,  не зазначив про наявність (відсутність чеку), що б підтверджувало здійснення розрахункової операції. Не зазначено в акті перевірки, яким чином були встановлені ці порушення, оскільки до торгівельного об`єкту їх не допустили, про що зазначено в акті перевірки. 

Посадові особи контролюючого органу, які здійснювали перевірку, викликались в судове засідання до суду першої інстанції в якості свідків для надання пояснень по справі, проте в судове засідання не з`явились, будь-яких пояснень суду не надали.

Враховуючи викладене, з урахуванням приписів частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанції, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доведення правомірності прийнятого ним рішення, не наведено належних доказів на підтвердження обґрунтованості оскаржуваного податкового рішення.

Отже, рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позову є правильними та підлягають залишенню без змін.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення судів попередніх інстанцій особами, які беруть участь у справі, не оскаржуються, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним висновкам судів у рамках даного касаційного провадження.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:
Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.09.2017 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2017 у справі №814/170/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	В.В. Хохуляк Л.І. Бившева   Р.Ф. Ханова