ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 р. 	Справа № 520/8581/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., м. Харків, повний текст складено 26.10.20 року по справі № 520/8581/2020
за позовом               ОСОБА_1  
до              Національного антикорупційного бюро України ,              Харківського територіального управління Національного антикорупційного бюро України                      
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національного антикорупційного бюро України, Харківського територіального управління Національного антикорупційного бюро України (далі за текстом також – відповідачі), в якому просив:
- визнати бездіяльність Харківського територіального управління НАБУ з розгляду заяви від 03.01.2020 (повідомлення про корупцію) не відповідно до вимог ч. 3 ст. 53-2 Закону України "Про запобігання корупції" протиправними;
- зобов`язати НАБУ та Харківське територіальне управління НАБУ витребувати з Харківського ВП ГУ НП в Харківській області заяву від 03.01.2020 (ЖЄО № 9276 від 27.01.2020) зареєструвати її та відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 53-3 Закону України "Про запобігання корупції" направити повідомлення про прийняття та реєстрацію;
- зобов`язати НАБУ провести попередню перевірку інформації, викладеної у повідомленні від 03.01.2020 про здійснення посадовими особами та членами наглядової ради АТ "Харківобленерго" протиправних дій, в яких вбачаються ознаки корупційного діяння та прийняти рішення по результатами попередньої перевірки відповідно до вимог ч. 3 ст. 53-2 Закону України "Про запобігання корупції";
- зобов`язати НАБУ надати детальну письмову інформацію про результати проведення попередньої перевірки, як того вимагає ч. 3 ст. 53-2 Закону України "Про запобігання корупції".
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року позов залишено без задоволення.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач викладає обставини справи та наводить норми, зазначені у позовній заяві. Вказує, що суд першої інстанції з невідомих підстав відмовив у задоволенні клопотання позивача про витребування доказу – матеріалів проведення перевірки заяви від 03.01.2020 та невірно зазначив, що таке клопотання заявлялося представником позивача. За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Від Національного антикорупційного бюро України та Харківського територіального управління Національного антикорупційного бюро України надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких зазначено, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Відповідачі вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просять залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що до Національного антикорупційного бюро 08.01.2020 надійшла заява позивача по викриттю корупції від 03.01.2020, що зареєстрована за № Р-399.
Зі змісту заяви (по викриттю корупції) убачається, що позивач просив НАБУ повідомити його про результати розгляду письмово відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» та положень ст. 214 КПК України.
За результатами опрацювання заяви позивача від 03.01.2020 та доданих до неї документів детективом Національного бюро Третього відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ В. Черкашиним складено службову записку, в якій, з посиланням на положення ст. 16 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро», ч. 5 ст. 216 КПК України зазначено, що звернення від 08.01.2020, № Р-399 не містить ознак вчинення корупційних правопорушень, які визначені ч. 5 ст. 216 КПК України та підслідні детективам НАБУ. Також зазначено, що підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей щодо обставин, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 08.01.2020 за № Р-399, не встановлено та внесено пропозицію передати означене звернення для подальшого розгляду до Харківського територіального управління НАБУ.
Листом від 15.01.2020 за № 14-192/1644 Харківське територіальне управління НАБУ повідомило позивача про відсутність достатніх підстав, визначених ч. 5 ст. 216 КПК України, для внесення відомостей за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань та направлення відповідних матеріалів до Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Позивач, не погоджуючись з діями відповідачів, звернувся до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, оцінивши за правилами статей 72 - 78, 90, 211 КАС України наявні у справі докази в їх сукупності, дійшов висновку, що владний суб`єкт у спірних правовідносинах довів відсутність порушення суб`єктивних прав позивача, що є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи та виходить з такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до абзацу 20 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання корупції" викривачем вважається фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, вчинених іншою особою, якщо така інформація стала їй відома у зв`язку з її трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням нею служби чи навчання або її участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання.
Частинами 1-3 статті 53-2 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що викривач самостійно визначає, які канали використовувати для повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, а саме: внутрішні, регулярні або зовнішні канали.
Повідомлення має містити фактичні дані, що підтверджують можливе вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень цього Закону, які можуть бути перевірені.
Повідомлення про вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень цього Закону через регулярні або внутрішні канали повідомлення такої інформації підлягає попередній перевірці у строк не більш як десяти робочих днів.
За результатами попередньої перевірки службова особа, відповідальна за її проведення, приймає одне з таких рішень: призначити проведення внутрішньої (службової) перевірки або розслідування інформації у разі підтвердження фактів, викладених у повідомленні, або необхідності подальшого з`ясування їх достовірності; передати матеріали до органу досудового розслідування у разі встановлення ознак кримінального правопорушення або до інших органів, уповноважених реагувати на виявлені правопорушення в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України; закрити провадження у разі непідтвердження фактів, викладених у повідомленні.
Викривачу надається детальна письмова інформація про результати попередньої перевірки за його повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону у триденний строк з дня завершення відповідної перевірки.
У разі якщо отримана інформація про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону не належить до компетенції органу або юридичної особи, до якого (якої) вона надійшла, викривач повідомляється про це у триденний строк без проведення попередньої перевірки із роз`ясненням щодо компетенції органів або юридичних осіб, уповноважених на проведення перевірки або розслідування відповідної інформації.
У разі якщо отримана інформація стосується дій або бездіяльності керівника відповідного органу або юридичної особи, до якого (якої) надійшла інформація, така інформація без проведення попередньої перевірки у триденний строк надсилається до Національного агентства, що визначає порядок подальшого розгляду такої інформації.
Внутрішня (службова) перевірка або розслідування за повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону проводиться у строк не більше 30 днів з дня завершення попередньої перевірки. Якщо у зазначений строк перевірити повідомлену інформацію неможливо, керівник відповідного органу або юридичної особи чи його заступник подовжують строк перевірки або розслідування інформації до 45 днів, про що повідомляється викривач.
Проведення внутрішньої (службової) перевірки або розслідування не може бути доручене особі, якої або близьких осіб якої стосується повідомлена інформація.
За результатами внутрішньої (службової) перевірки службова особа, відповідальна за її проведення, приймає одне з таких рішень: передати матеріали до органу досудового розслідування у разі встановлення ознак кримінального правопорушення або до інших органів, уповноважених реагувати на виявлені правопорушення; у межах компетенції про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства, інформацію стосовно яких повідомлено, про усунення виявлених порушень, причин та умов вчинення правопорушення, спричинених ними наслідків, а також про здійснення заходів щодо відновлення прав і законних інтересів осіб та відшкодування збитків, шкоди, завданої фізичним та юридичним особам внаслідок допущених порушень.
Матеріали попередньої та внутрішньої (службової) перевірок або розслідувань повідомленої інформації про вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень цього Закону зберігаються відповідним органом або юридичною особою протягом трьох років з дня отримання такої інформації.
Інформація про кримінальне правопорушення, одержана органами досудового розслідування, розглядається в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.
Інформація про адміністративне правопорушення, одержана органами, уповноважені особи яких мають право складати протоколи про відповідні адміністративні правопорушення, розглядається в порядку, визначеному законом.
Розгляд анонімних повідомлень про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про запобігання корупції".
Згідно з роз`ясненнями НАЗК від 14.07.2020 за № 7 "Щодо особливостей перевірки повідомлень про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції» розділом ІІІ «особливості розгляду окремих повідомлень викривача визначено, що внутрішня (службова) перевірка або розслідування проводяться в порядку, дія якого поширюється на орган або юридичну особу, до якого (якої) надійшло повідомлення і, зокрема визначається: Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 за № 950, Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 за № 2337-VIII, Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 за № 551-XIV тощо. 
Отже, внутрішня перевірка (розслідування) проводяться спеціально уповноваженими суб`єктами відносно власних працівників.
В той же час, згідно з вказаними роз`ясненнями, інформація про кримінальне правопорушення, одержана органами досудового розслідування, розглядається в порядку, визначеному статтею 214 КПК України; інформація про адміністративне правопорушення, одержана органами, уповноважені особи яких мають право складати протоколи про відповідні адміністративні правопорушення (Національним агентством - в частині адміністративних правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, перелік яких визначено у примітці до ст. 50 Закону, або Національною поліцією - щодо адміністративних правопорушень, вчинених іншими особами), розглядається в порядку, визначеному розділами ІІІ-ІV Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Частиною 1 статті 1, статтею 16 Закону України «Про національне антикорупційне бюро України» визначено, що Національне антикорупційне бюро України є державним правоохоронним органом, на який покладається попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних правопорушень, віднесених до його підслідності, а також запобігання вчиненню нових. Завданням Національного бюро є протидія кримінальним корупційним правопорушенням, які вчинені вищими посадовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та становлять загрозу національній безпеці, а також вжиття інших передбачених законом заходів щодо протидії корупції. Національне бюро здійснює оперативно-розшукові заходи з метою попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень, віднесених законом до його підслідності, а також в оперативно-розшукових справах, витребуваних від інших правоохоронних органів; здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень, віднесених законом до його підслідності, а також проводить досудове розслідування інших кримінальних правопорушень у випадках, визначених законом.
Як убачається з матеріалів справи, заява позивача по викриттю корупції від 03.01.2020 надійшла до Національного антикорупційного бюро 08.01.2020, зареєстрована за № Р-399 та містить посилання на те, що при укладенні договору про користування електричною енергією чи розподілу електричної енергії у Договір чи в паспорт точки розподілу електроенергії повинні вноситись параметри дозволеної потужності, які визначаються виходячи з наявних у споживача струмоприймача та технічних умов об`єкту, а за їх відсутності – на підставі умов електромережі споживача. Вказано, що дозволена потужність визначається індивідуально за кожним об`єктом споживача, тоді як посадовими особами АТ «Харківобленерго» розроблено незаконну схему збагачення щодо продажу розміру дозволеної потужності шляхом підписання споживачами договору з розміром дозволеної потужності виключно 1.3 квт, з встановленням запобіжника у 10 або 16 Ампер та оформленні нової технічної документації з електропостачання у випадку бажання встановити більшу потужність ніж 1.3 квт.
До вказаної заяви додані - лист Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії від 06.03.2018 за № 03/10-1667, від 23.05.2018 за № 03/103149, лист НКРЕКП від 13.08.2018 за № 721/20/7-18, від 26.02.2019 за № 3834/17.2.2/9-19, від 17.04.2019 за № 7507/20/9-19, паспорт точки розподілу електричної енергії, лист Мереф`янського РВ АТ «Харківобленерго» від 18.11.2019 за № 57 РВ/22-42-48
Крім того, як встановлено зі змісту заяви (по викриттю корупції) позивач просив НАБУ повідомити його про результати розгляду письмово відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» та положень статті 214 КПК України.
За результатами опрацювання заяви позивача від 03.01.2020 та доданих до неї документів детективом Національного бюро Третього відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ В. Черкашиним складено службову записку, в якій, з посиланням на положення ст. 16 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро», ч. 5 ст. 216 КПК України, зазначено, що звернення від 08.01.2020 за № Р-399 не містить ознак вчинення корупційних правопорушень, які визначені ч. 5 ст. 216 КПК України та підслідні детективам НАБУ.
Також у службовій записці вказано, що підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей щодо обставин, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 08.01.2020 за № Р-399, не встановлено та внесено пропозицію передати означене звернення для подальшого розгляду до Харківського територіального управління НАБУ.
Листом від 15.01.2020 за № 14-192/1644 Харківське територіальне управління НАБУ повідомило позивача про відсутність достатніх підстав, визначених ч. 5 ст. 216 КПК України, для внесення відомостей за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань та направлення відповідних матеріалів до Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Колегія суддів зазначає, що положеннями ст. 214 КПК України, яка визначає порядок ведення досудового розслідування визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В той же час, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в них об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, тобто фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину - час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину, тоді як їх відсутність є підставою для невнесення таких заяв/повідомлень до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно незгода з бездіяльністю уповноважених осіб правоохоронного органу щодо невнесення заяви/повідомлення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, недотримання строків, визначених ст. 214 КПК України, оскаржується заявником в судовому порядку відповідно до вимог ст. 303, 304 КПК України.
Вказаний порядок оскарження позивачеві роз`яснений.
Службова записка детектива Національного бюро Третього відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ В. Черкашина № 04/721-14 датована 15.01.2020 та цього ж дня листом № 14-192/1644 проінформовано позивача про результати розгляду його заяви (по викриттю корупції), а також скеровано документи до ГУ ПН в Харківській області.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У силу правового висновку, сформованого у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18), обов`язковою умовою визнання дій, бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача цими діями. Відсутність підтвердженого судовим розглядом факту існування порушеного суб`єктивного права зумовлює і відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
За таких умов, суд першої інстанції, оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності за правилами статей 72-78, 90, 211 КАС України, дійшов правомірного висновку, що владний суб`єкт у спірних правовідносинах довів відсутність порушення суб`єктивних прав позивача, що є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.
Доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.
Суд першої інстанції надав оцінку всім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та дослухався до всіх аргументів сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.
Щодо посилання позивача на те, що суд першої інстанції з невідомих підстав відмовив у задоволенні клопотання позивача про витребування доказу – матеріалів проведення перевірки заяви від 03.01.2020 та невірно зазначив, що таке клопотання заявлялося представником позивача, колегія суддів зазначає, що мотиви відмови у задоволенні вказаного клопотання позивача наведено в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2020, а помилкова вказівка суду першої інстанції на те, що таке клопотання заявлялося представником позивача, а не самим позивачем, не впливає на правомірність оскаржуваного рішення, не може бути підставою для його скасування та може бути відповідно до приписів ст. 253 КАС України виправлена судом.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін. 
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 по справі № 520/8581/2020 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	О.А. Спаскін    О.В. Присяжнюк