УХВАЛА

30 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/4997/19
адміністративне провадження № К/9901/8733/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів -  Мацедонської В.Е., Радишевської О.Р., 
перевірив касаційну скаргу Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в якому просила:
визнати протиправним та скасувати рішення Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №19/711-VII від 17 травня 2019 року "Про висловлення недовіри секретарю Мологівської сільської ради та дострокове припинення повноважень секретаря Мологівської сільської ради ОСОБА_2 ;
поновити її на посаді секретаря Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області;
стягнути з Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 7427,48 грн. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 17 травня 2019 року № 19/711-VII «Про висловлення недовіри секретарю Мологівської сільської ради та дострокове припинення повноважень секретаря Мологівської сільської ради ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді секретаря Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області з 11 липня 2019 року. Стягнуто з Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 73569,93 грн.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року скасовано рішення суду першої інстанції. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 17 травня 2019 року № 19/711-VII «Про висловлення недовіри секретарю Мологівської сільської ради та дострокове припинення повноважень секретаря Мологівської сільської ради ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді секретаря Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області з 11 липня 2019 року. Стягнуто з Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 278 278,56 грн.
12 березня 2021 року відповідач засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року. Скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Згідно з приміткою до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, зокрема віднесено особи, посади яких частиною першою статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» віднесені до першої - третьої категорій посад в органах місцевого самоврядування.
Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад: перша категорія - посади Київського міського голови, голів обласних рад та Севастопольського міського голови; друга категорія - посади Сімферопольського міського голови, міських (міст - обласних центрів) голів; заступників голів обласних рад та Севастопольського міського голови, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради; третя категорія - посади перших заступників та заступників міських голів (міст - обласних центрів) з питань діяльності виконавчих органів ради; секретарів міських (міст - обласних центрів та міста Сімферополя) рад, міських голів (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення, крім міст - обласних центрів), голів районних, районних у містах рад; керуючих справами виконавчих апаратів обласних та Севастопольської міської рад.
З матеріалів касаційної скарги та зі змісту рішень судів попередніх інстанцій встановлено, що предметом позову є визнання протиправним та скасування рішення сільської ради про висловлення недовіри позивачу та припинення його повноважень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
ОСОБА_1 обіймала посаду секретаря Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.  
Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачем, посада якої не входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції).
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, і скаржник на такі не посилається.
Доводи касаційної скарги щодо неврахування  висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 22 жовтня 2019 року у справі № 817/451/18 щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах відхиляються судом касаційної інстанції, оскільки пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо скаржником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми, проте скаржником таких винятків не зазначено.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      О.В. Кашпур

Судді:                                                                                          В.Е. Мацедонська

                                                                                          О.Р. Радишевська