УХВАЛА

10 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 160/13314/19
адміністративне провадження № К/9901/2409/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.10.2020 у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до   ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу , 
У С Т А Н О В И В:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.10.2020, позов задоволено.
19.01.2021 ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вище зазначені судові рішення.
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає нормі пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), якою встановлено, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідач у касаційній скарзі зазначив підставами касаційного оскарження пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС, згідно з якими підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо: 
суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
На обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС, відповідач зазначає, що висновок суду апеляційної інстанції суперечить практиці  Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, а саме: висновкам Верховного Суду в постановах від 20.06.2018 у справі № 820/1186/17, від 11.10.2019 у справі № 640/20468/18 щодо належного доказу надіслання суб`єктом владних повноважень позовної заяви (з додатками) відповідачу та третім особам (постанова від 20.06.2018) та щодо строку оскарження до суду рішення контролюючого органу, яке не стосується нарахування грошових зобов`язань, за умови попереднього використання досудового порядку вирішення спору (постанова від 11.10.2019).
Посилаючись на ці висновки Верховного Суду, відповідач зазначає, що всупереч їм суд апеляційної інстанції не встановив факт відправлення ДПС  на його адресу рішення про результати розгляду його скарги від 17.12.2018 на податкові повідомлення-рішення.
ОСОБА_1 , зазначаючи пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС як підставу касаційного оскарження, не вказує, яка (які) норма (норми) судом апеляційної інстанції неправильно застосовані (порушені) та застосовані інакше, ніж у постановах Верховного Суду, на які він посилається. Не наводить також відповідач і обґрунтування подібності правовідносин у справі № 160/13314/19  та у справах № 820/1186/17, № 640/20468/18.
Не встановлення судом апеляційної інстанції обставин у справі, від яких, як вважає відповідач, залежить правильність вирішення спору, знаходиться у площині дослідження та оцінки судом доказів у справі, що може бути підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини четвертої статті 328 та  частиною другою статті 353 КАС. Однак, відповідач таку підставу касаційного оскарження не зазначає, доводів на її обґрунтування (зокрема, які докази не були дослідженні судом апеляційної інстанції) не наводить.
Що ж до підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3  частини четвертої статті 328 КАС, то вона не знайшла свого підтвердження під час перевірки матеріалів касаційної скарги, оскільки Верховний Суд вже зробив висновок щодо застосування норми пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України (на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування цієї норми посилається відповідач, обґрунтовуючи зазначену підставу касаційного оскарження) при вирішенні питання про юридичний наслідок недотримання контролюючим органом встановленої нормою цього пункту процедури і строків розгляду скарги платника податків на рішення контролюючого органу, який в ієрархічній структурі контролюючих органів займає нижче місце.
З урахуванням змін до      глави 2 розділу ІІІ КАС, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої      статті 332 КАС       касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.10.2020.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ять статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України,-  
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.10.2020 повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	Є.А. Усенко