СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2021 р.                                                                     Справа № 922/2274/15  

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Сіверін В.І. , суддя  Терещенко О.І. 
за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В. 
представники учасників справи в судове засідання не з`явились;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства “Луганська обласна “Фармація Північ” (вх.№85Л/1-43) на ухвалу господарського суду Луганської області від 07.12.2020 (суддя В.В. Корнієнко, повна ухвала складена 14.12.2020) у справі №922/2274/15
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Ватфарм”, м. Черкаси;
до відповідача – Комунального підприємства “Луганська обласна “Фармація”, м. Сєвєродонецьк Луганської області;
про стягнення 473159,72 грн., - 
за участю 1. Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління юстиції, м. Сєвєродонецьк Луганської області;
2. Комунального підприємства “Луганська обласна “Фармація Північ”, м. Сєвєродонецьк Луганської області;

ВСТАНОВИЛА: 

Товариство з обмеженою відповідальністю “Ватфарм” звернулося до господарського суду Луганської області із заявою від 19.11.2020 №120 про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні, в якій просить суд замінити боржника у виконавчому провадженні № 50547649, яке приєднане до зведеного виконавчого провадження № 53577514 з примусового виконання наказу, виданого 30.06.2015 господарським судом Луганської області у справі № 922/2274/15, з Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація", ідентифікаційний код 01975442 (93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, буд. 33, офіс 2,) на двох боржників: Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація", ідентифікаційний код 01975442 (93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, буд. 33, офіс 2,), як основного боржника, та Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація Північ", ідентифікаційний код 40045927 (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, буд. 5,) як субсидіарного боржника.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 07.12.2020 у справі №922/2274/15 (суддя В.В. Корнієнко) заяву товариства з обмеженою відповідальністю “Ватфарм” від 19.11.2020 №120 про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні у справі №922/2274/15 задоволено.
Замінено боржника у справі №922/2274/15 – комунальне підприємство “Луганська обласна “Фармація”, м. Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код 01975442 (у виконавчому провадженні №50547649, яке приєднане до зведеного виконавчого провадження № 53577514 про стягнення з комунального підприємства “Луганська обласна “Фармація” (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, 5, ідентифікаційний код 01975442) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Ватфарм” (18018, м. Черкаси, проспект Хіміків, 66, ідентифікаційний код 00306756) на двох боржників: комунальне підприємство “Луганська обласна “Фармація” (93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, буд. 33, офіс 2, ідентифікаційний код 01975442) як основного боржника, і комунальне підприємство “Луганська обласна “Фармація Північ” (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, буд. 5, ідентифікаційний код 40045927) як субсидіарного боржника.
КП “Луганська обласна “Фармація Північ” з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 07.12.2020 у справі №922/2274/15 та відмовити в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на адресу скаржника не надходило жодного повідомлення суду про розгляд заяви про заміну сторони, що позбавило його можливості прийняти участь в судовому засідання та подати відзив. Також зазначає, що судом порушено вимоги ч. 5 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" та фактично прийнято рішення, яке суперечить вимогам чинного законодавства та Конституції України.
06.01.2020 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи №922/2274/15 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 задоволено клопотання КП “Луганська обласна “Фармація Північ” про поновлення строку на подання апеляційної скарги задоволено, строк на подання апеляційної скарги поновлено. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП “Луганська обласна “Фармація Північ” на ухвалу господарського суду Луганської області від 07.12.2020 у справі №922/2274/15. Встановлено строк стягувачу, боржнику та ДВС для подання відзивів на апеляційну скаргу. Призначено справу до розгляду на "08" лютого 2021 р. о 12:00  год.
Учасники справи не скористались своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак, наданими їм процесуальними правами не скористалися та в судове засідання не з`явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.
Від представника КП “Луганська обласна “Фармація Північ” надійшло клопотання (вх.№1578 від 02.08.2021) про відкладення розгляду справи, в обґрунтування якого посилається на складну на напружену епідеміологічну ситуацію, а також пов`язану з цим потенційну небезпеку, яку створює перебування кількох осіб в одному приміщенні.
Розглянувши заявлене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з того, що відповідно до вимог пункту 11 статті 270 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, коли спір не може бути вирішено в даному засіданні, зокрема, через нез`явлення в засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. 
Колегія суддів зазначає, що позиція КП “Луганська обласна “Фармація Північ” викладена в апеляційній скарзі, явка сторін не визначалась обов`язковою, враховуючи строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, а також, що заявник не позбавлений можливості прийняти участь в судомному засіданні в режимі відеоконференції
Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Луганської області від 15.06.2015 у справі №922/2274/15 позов ТОВ “Ватфарм” до КП “Луганська обласна “Фармація” про стягнення 473159,72 грн задоволено повністю та відстрочено виконання рішення до 01.09.2015. Стягнуто з КП “Луганська обласна “Фармація” на користь ТОВ “Ватфарм”,  борг в сумі 351744,29 грн по оплаті вартості медичної продукції, пеню в сумі 45150,58 грн, втрати від інфляції в сумі 68850,01 грн, три проценти річних в сумі 7414,84 грн, витрати на судовий збір в сумі 9463,19 грн. 
На виконання вказаного рішення видано наказ про примусове виконання рішення суду від 30.06.2015 № 922/2274/15.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Ватфарм” звернулося до господарського суду Луганської області із заявою від 19.11.2020 № 120 про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні, в якій просить суд замінити боржника у виконавчому провадженні № 50547649, яке приєднане до зведеного виконавчого провадження № 53577514 з примусового виконання наказу, виданого 30.06.2015 господарським судом Луганської області у справі №922/2274/15, з Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація", ідентифікаційний код 01975442 (93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, буд. 33, офіс 2,) на двох боржників: Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація", ідентифікаційний код 01975442 (93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, буд. 33, офіс 2,), як основного боржника, та Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація Північ", ідент3 ифікаційний код 40045927 (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, буд. 5,) як субсидіарного боржника.
В обґрунтування наданого клопотання, стягувач посилається на розпорядження керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 16.06.2015 №239 "Про утворення Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ" реорганізовано Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація" та створено шляхом виділу з нього юридичну особу - Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація Північ".
Задовольняючи заяву про заміну боржника, суд першої інстанції вказав, що у зв`язку з не передачею за розподільчим балансом КП “Луганська обласна “Фармація” своєї кредиторської заборгованості (що стягнута за рішенням суду у даній справі) до КП “Луганська обласна “Фармація Північ”, слід замінити боржника як сторону виконавчого провадження – КП “Луганська обласна “Фармація” двома боржниками: основний боржник - комунальне підприємство “Луганська обласна “Фармація” та субсидіарний боржник - комунальне підприємство “Луганська обласна “Фармація Північ”.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
За приписами ст.129 Основного Закону України обов`язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.
За приписом ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. 
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Горнсбі проти Греції наголосив на гарантоване ст.6 Конвенції право на суд, яке повинно розцінюватися не лише в аспекті права особи звернутися до суду за захистом своїх прав, а і як обов`язковість боржника до виконання судового рішення. Викладене означає, що виконання судового рішення є невід`ємною частиною судового процесу з метою забезпечення положень названої статті Конвенції (права на суд).
У рішеннях Європейського суду у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти Україні", "ПМП "Фея" та інші проти України" зазначається про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст.124 Конституції України. 
Конституційний Суд України у рішенні №5-рп/2013 від 26.06.2013 також зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Зазначена норма права кореспондується з положеннями ч. 5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
За приписами статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
Виходячи зі змісту наведеної норми, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні (відповідно до статей 512 і 520 ЦК України). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.
За частиною першою статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Статтею 109 ЦК України передбачено виділ, як різновид створення юридичної особи, при якому припинення існуючої юридичної особи, з якої здійснюється виділ, не відбувається. Відповідно до частини першої статті 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.
За змістом частини третьої цієї статті юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.
За відсутності відповідних законодавчих обмежень зміна виду відповідальності юридичної особи з основного боржника на субсидіарного за приписами статті 109 ЦК України відбувається також у разі, коли щодо юридичної особи, з якої був здійснений виділ, вирішено судовий спір як щодо єдиного чи основного боржника у зобов`язальних правовідносинах.
Таким чином, хоча при виділі юридична особа, з якої був здійснений виділ, не припиняється, юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, є правонаступником юридичної особи, з якої був здійснений виділ, за зобов`язаннями, які перейшли згідно з розподільчим балансом. Водночас юридична особа, з якої був здійснений виділ, та юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несуть у відношенні одна до одної додаткову (субсидіарну) відповідальність щодо зобов`язань, у яких вони не є основними боржниками після здійсненого виділу в силу вказівки закону, який регламентує процедуру виділу, а не виходячи із змісту матеріальних зобов`язальних правовідносин, які зумовлюють можливість пред`явлення кредитором вимоги до інших осіб, крім основного боржника (наприклад, субсидіарна відповідальність батьків (піклувальників) за шкоду, заподіяну неповнолітньою особою, встановлена договором поруки субсидіарна відповідальність поручителя тощо).
Як свідчать матеріали справи, на підставі розпорядження керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 16.06.2015 №239 "Про утворення Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ" реорганізовано Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація"   та створено шляхом виділу з нього юридичну особу - Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація    Північ".
Відповідно до п.2.4 Статуту Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ", затвердженого розпорядженням голови обласної держадміністрації від 01.09.2015 №370 підприємство є правонаступником Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація".
Також, розпорядженням голови обласної держадміністрації від 01.09.2015 №370 затверджено розподільчий баланс, відповідно до якого до Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ" перейшли майнові права та обов`язки боржника, у тому числі поточні зобов`язання.
Розпорядженням голови обласної держадміністрації від 20.10.2015 №495 "Про внесення змін №1 до Статуту Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ" внесено та затверджено зміни №1 до Статуту Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ".
Згідно з розпорядженням голови обласної держадміністрації від 16.05.2016 №272 "Про внесення змін до розпоряджень голови обласної державної адміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 01.09.2015 та від 07.04.2016 №195" були внесені зміни в розподільчий баланс Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація" та викладена в новій редакції.
Розпорядженням голови обласної держадміністрації від 12.09.2016 №528 "Про внесення до Статуту Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ" внесено та затверджено зміни до Статуту Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ".
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ" в розділі Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа зазначено Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація" (ідентифікаційний код 01975442).
Як вже зазначалось, рішенням господарського суду Луганської області від 15.06.2015 у справі № 922/2274/15 позов ТОВ “Ватфарм” до КП “Луганська обласна “Фармація” про стягнення 473159,72 грн задоволено повністю та відстрочено виконання рішення до 01.09.2015.
Стягнуто з КП “Луганська обласна “Фармація” на користь ТОВ “Ватфарм”, борг в сумі 351744,29 грн по оплаті вартості медичної продукції, пеню в сумі 45150,58 грн, втрати від інфляції в сумі 68850,01 грн, три проценти річних в сумі 7414,84 грн, витрати на судовий збір в сумі 9463,19 грн. 
На виконання вказаного рішення видано наказ про примусове виконання рішення суду від 30.06.2015 № 922/2274/15;
Постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції від 18.03.2016 відкрито виконавче провадження ВП № 50547649 щодо примусового виконання вищевказаного рішення суду та приєднано до зведеного виконавчого провадження №51968760;
Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції від 22.08.2016 передано матеріали зведеного виконавчого провадження №51968760 до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Луганській області;
Постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 23.08.2016 прийнято до виконання виконавче провадження №50547649;
Постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 15.03.2017 приєднано виконавче провадження №50547649 до зведеного виконавчого провадження №53577514;
Постановами державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 23.01.2020 передано виконавчий документ та прийнято Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) де на сьогоднішній день перебуває в рамках приєднання зведеного виконавчого провадження № 53577514. 
Рішення господарського суду Луганської області від 15.06.2015 у справі №922/2274/15 на теперішній час не виконано.
Статтею 619 ЦК України визначено право кредитора на отримання задоволення своєї вимоги як від основного, так і від субсидіарного боржника.
При цьому, враховуючи викладене, положення ч. 2 ст. 619 ЦК України (до пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника; якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність) підлягають застосуванню до тих обставин, коли на момент пред`явлення вимоги в матеріальному правовідношенні наявні одночасно й основний, і субсидіарний боржники.
Водночас якщо кредитор - стягувач у виконавчому провадженні отримає задоволення своїх вимог повністю або частково за рахунок субсидіарного боржника, то субсидіарний боржник має право пред`явити до основного боржника регресну вимогу (абз.2 ч.4 ст.619 ЦК України).
Разом з тим, передача основним боржником - стороною у виконавчому провадженні правонаступнику за наслідками реорганізації у спосіб виділу основної кількості прав, зокрема нерухомого майна, та залишення за собою лише зобов`язань, може ускладнити виконання цих зобов`язань, зокрема за рахунок відповідного нерухомого майна, тобто такий спосіб реорганізації може бути спрямований на ухилення основного боржника від виконання своїх зобов`язань.
Невиконання основним боржником у процесі виконавчого провадження судового рішення внаслідок, наприклад, недостатності коштів у такого боржника, ускладнить реалізацію кредитором права на задоволення своєї вимоги від субсидіарного боржника (у даному випадку від особи, яка утворилась внаслідок виділу), що унеможливить виконання рішення господарського суду Луганської області від 15.06.2015 у справі №922/2274/15.
Водночас забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності. Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.
Виходячи з викладеного, за аналогією закону у випадках, коли один (первісний) боржник у матеріальному правовідношенні замінюється двома боржниками, суд має замінити такого боржника як сторону виконавчого провадження двома боржниками (основним і субсидіарним боржниками).
Отже, після заміни первісного боржника у виконавчому провадженні двома боржниками - основним і субсидіарним - виконавчі дії з виконання рішення мають вчинятися щодо обох цих боржників.
Дана позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №905/1956/15, від 16.06.2020 у справі № 922/4519/14 та Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №913/862/15.
Враховуючи вищевикладене, за висновками судової колегії, суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку на підставі доказів, що були надані учасниками процесу. Судовою колегією не встановлено порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду. 
Твердження апелянта про неналежне повідомлення його про розгляд заяви про заміну сторони та неотримання ухвали про відкриття провадження спростовується матеріалами справи. В матеріалах справи наявне зворотне повідомлення про вручення представнику Комунального підприємства “Луганська обласна “Фармація Північ” ухвали господарського суду Луганської області від 25.11.2020 про призначення заяви до розгляду на 07.12.2020. (т.1 а.с. 239). З даного повідомлення вбачається, що представник апелянта отримав вказану ухвалу 30.11.2020.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Наведені в апеляційних скаргах аргументи не можуть бути підставами для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції, тому колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення без змін ухвали господарського суду Луганської області від 07.12.2020 у справі №922/2274/15.
Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 254, 269, 271 п.1 ч.1 ст.ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства “Луганська обласна “Фармація Північ” залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Луганської області від 07.12.2020 у справі №922/2274/15 залишити без змін. 

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України, через Східний апеляційний господарський суд або безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 09.02.2021.

Головуючий суддя                                                                    П.В. Тихий

Суддя                                                                                           В.І. Сіверін  

Суддя                                                                                           О.І. Терещенко