УХВАЛА

11 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 380/249/20
адміністративне провадження № К/9901/8276/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової    Р.Ф., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року
у справі №380/249/20
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Львівській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій, 

ВСТАНОВИВ:
09 березня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року у справі №380/249/20, предметом спору у якій є:
- визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23  грудня 2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 331 956,21 грн (з яких: 265 564,97 грн податкового зобов`язання, 66 391,24 грн штрафних (фінансових) санкцій);
- від 23 грудня 2019 року №0007833306, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 27   663,01 грн (з яких: 22  130,41  грн податкового зобов`язання, 5 532,60 грн штрафних (фінансових) санкцій);
- від 23 грудня 2019 року №0007843306, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 492   431,80 грн (з яких: 393 945,44 грн податкового зобов`язання, 98 486,36 грн штрафних (фінансових) санкцій);
- від 23 грудня 2019 року №0007853306, яким застосовано штраф за платежем податок на додану вартість на суму 196 972,72 грн;
- від 23 грудня 2019 року №0007863306, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 510,00 грн;
- визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки)                №Ф-0007793306 на суму 17   545,00 грн;
- визнання протиправними та скасування рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №0007803306 на суму 3   509,00 грн.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження Головне управління ДПС у Львівській області зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 44.1 статті 44, пункту 85.2 статті 85, пунктів 177.2, 177.4 статті 177, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.5 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України у подібних правовідносинах.
Правовідносини, спір щодо змісту яких (прав і обов`язків сторін) є предметом судового розгляду у справі №380/249/20, виникли у зв`язку із визначенням ФОП ОСОБА_1 оподатковуваного доходу з урахуванням витрат. Спір між сторонами у справі стосується підтвердження позивачем суми витрат, на яку він зменшив оподатковуваний дохід, належними документами.
Верховний Суд неодноразово застосовував вищезазначені норми у подібних правовідносинах (щодо права платника податку на доходи фізичних осіб-підприємців зменшувати оподатковуваний дохід на суму витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу і підтверджених документами).
Також скаржник посилається на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження, щодо порушення судами норм процесуального права: статей 72, 73, 90, частин першої-четвертої статті 242 КАС України.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
При цьому пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року у справі №380/249/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                                                    Р.Ф. Ханова