КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М            У К Р А Ї Н И
 
04 березня 2021 року                                                                                             м. Київ
 
Унікальний номер справи № 360/395/19
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4623/2021
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.
 суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,
 за участю секретаря судового засідання - Гребнєва Є.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 21 грудня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Унятицького Д.Є., по справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Бучанської міської ради Київської області, Блиставицького старостинського округу, треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , служба у справах дітей та сім`ї Бородянської районної державної адміністрації Київської області, Бородянський районний відділ Державної міграційної служби у Київській області про визнання рішення про скасування реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації незаконним, -
в с т а н о в и в :
 
У лютому 2019 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подала до суду вказаний позов, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати повідомлення Блиставицького старостинського округу Бучанської міської ради Київської області від 28 січня 2019 року та висновок про скасування реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації в.о. старости с. ОСОБА_7 , неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був затверджений першим заступником Бучанського міського голови Київської області, в буд. АДРЕСА_1 від 28 січня 2019 року незаконними та скасувати їх.
Позов обґрунтовувала тим, що з 14 листопада 2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , від якого має двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після одруження вона зі згоди батьків чоловіка стала проживати в будинку АДРЕСА_1 , який є спільною частковою власністю матері чоловіка, ОСОБА_4 (3/10 частини) та батька ОСОБА_5 (7/10). Періодично вони з чоловіком проживали за іншими адресами, але після народження дітей проживали у вказаному будинку постійно. Всі ці роки їх сім`я проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 , утримували господарство, харчувалися, несли витрати по утриманню будинку, сварок з батьками чоловіка не виникало. У 2016 році вона з дітьми зареєструвалася у вказаному будинку зі згоди власників будинку. Проте 13 лютого 2019 року отримала поштою повідомлення Блиставицького старостинського округу Бучанської міської ради № 19 від 30 січня 2019 року про скасування реєстрації місця проживання (зняття з реєстрації місця проживання) перебування в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та малолітніх дітей: дочки ОСОБА_9 , 2011 року народження та сина ОСОБА_8 , 2015 року народження. З даного повідомлення вбачається, що 28 січня 2019 року складений висновок про скасування місця реєстрації (позивача та дітей) в будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з порушенням пп. 4 п. 18 та абз. 1 п. 28 Правил реєстрації місця проживання (перебування особи) зняття з реєстраційного обліку через  відсутність письмової згоди відповідача ОСОБА_4 . 
Зазначала, що оскільки вона з дітьми була зареєстрована в частині будинку та будинковій книзі ОСОБА_5 , якому належить 7/10 частин будинку, разом з дітьми вселилася в будинок як член сім`ї ОСОБА_5 задовго до реєстрації та з мовчазної згоди батьків чоловіка, в.о. старости не мала законних підстав без рішення суду приймати рішення про скасування її реєстрації та реєстрації малолітніх дітей з будинку. Крім цього, не було враховано, що малолітні діти зняті з реєстрації без її згоди, згоди її чоловіка ОСОБА_6 та власника 7/10 частин будинку ОСОБА_5 . Вважає, що оскільки з часу народження дітей вони з чоловіком постійно проживали в будинку АДРЕСА_1 у якості члена сім`ї із згоди обох власників даного будинку, то вони могли бути зняті з реєстрації місця проживання тільки в судовому порядку і з дотриманням вимог ст. 64 ЖК України та ст. 405 ЦК України (т. 1 а.с. 2-11, т. 2 а.с. 200-208).
У відзиві на позовну заяву третя особа ОСОБА_6 зазначив, що є чоловіком позивача, після реєстрації шлюбу з дружиною ОСОБА_1 вселилися в будинок АДРЕСА_1 зі згоди його батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і з того часу проживають в будинку. За час проживання вони спільно з батьками вели домашнє господарство, несли витрати по утриманню, ремонту та покращенню будинку, оскільки їх сім`я збільшувалась, то вони покращували свої житлові умови. Сварок з приводу незаконного вселення та проживання ОСОБА_1 у будинку не було, батьки проти цього не заперечували. У зв`язку з прийняттям Правил реєстрації місця проживання від 02 березня 2016 року № 207 позивач разом з дітьми у 2016 році зареєструвалася в будинку. Вважає, що позивач та їхні діти правомірно були зареєстровані за місцем фактичного проживання, оскільки постійно проживають у будинку, тому підстав для анулювання реєстрації не було, тому просив позов задовольнити (т. 1 а.с. 98-100).
Також подав відзив третя особа ОСОБА_5 , який є свекром позивача, та просив задовольнити позовні вимоги. Зазначав, що позивач разом з дітьми набула права на користування житловим приміщенням, оскільки вселилася в їх будинок як член сім`ї, а у зв`язку з прийняттям Правил реєстрації місця проживання від 02 березня 2016 року № 207, то у 2016 році вона лише зафіксувала своє фактичне місце проживання за вказаною адресою (т. 1 а.с. 111-113).
У серпні 2020 року представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Іванова І.Б. подала відзив, у якому просила провадження у справі закрити та стягнути з позивача судові витрати. Відзив обґрунтовано тим, що відповідно до абз.1, пп. 4, абз. 6 пп.6 п. 18 Постанови КМУ від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» для реєстрації місця проживання особа або її представник подає, зокрема документи, що підтверджують право на проживання в житлі, до яких відносяться правовстановлюючі документи на житло, або у разі їх відсутності вимагається подання згоди співвласників житла. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). З абзацу 2 Висновку від 28 січня 2019 року вбачається, що подаючи заяву про реєстрацію місця проживання себе та дітей, позивач не надала письмової згоди співвласниці домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , яка відповідно до договору дарування від 19 березня 1998 року є власницею 3/10 частин вказаного домоволодіння, тому при реєстрації позивача за вказаною адресою вимагалась письмова згода відповідача, проте, така згода не надавалась. Твердження позивача про те, що вона була зареєстрована в 7/10 частині ОСОБА_5 не відповідає чинному законодавству, оскільки домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності без виділення в натурі часток кожного із співвласників, тому відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Оскільки позивач ОСОБА_1 є невісткою ОСОБА_4 , а діти останньої є її онуками, то вона не заперечує їх право продовжувати жити та користуватися цим домоволодінням без реєстрації місця проживання в ньому. Тому оскільки реєстрація позивачів по АДРЕСА_1 була вчинена без письмової згоди ОСОБА_4 , при скасуванні реєстрації місця проживання та зняття позивачів з реєстрації їх права порушені не були, повідомлення та висновок від 28 січня 2019 року винесені з дотриманням норм чинного законодавства України, тому підстави для їх скасування відсутні. Звертала увагу на те, що при знятті з місця реєстрації позивача було поновлено за попереднім місцем реєстрації в с. Блиставиця, про що внесено зміни до її паспорту. При цьому, третя особа ОСОБА_6 , батько дітей, також зареєстрований за іншою адресою в м. Києві. Оскільки позивач та третя особа мають зареєстроване місце проживання, то згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання їх малолітніх дітей вважається зареєстроване місце проживання батьків. Крім того, вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства (т. 2 а.с. 223-230).
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 21 грудня 2020 року у задоволенні вказаного позову відмовлено (т. 3 а.с. 94-98).
Не погодившись з рішенням районного суду, 30 січня 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій просила оскаржуване рішення скасувати та ухвали нове про задоволення позову (т. 3 а.с.107-111).
На обґрунтування скарги зазначила, що суд першої інстанції не звернув уваги на постанову Верховного Суду у справі № 336/1773/17 від 14 травня 2020 року, де вказано що вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання розглядаються лише при вирішенні спору про житлові права. Вважає, що питання про зняття позивача та її дітей з місця реєстрації повинно вирішуватися в судовому порядку. Відповідач ОСОБА_4 у суді першої інстанції визнала факт її законного вселення та постійного проживання з дітьми у будинку з 2010 року з її згоди та не заперечує проти подальшого проживання у даному будинку позивача з дітьми. Враховуючи вказане, суд безпідставно відмовив у задоволенні позову, оскільки зняття її з реєстрації місця проживання прямо суперечить ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Вважає, що рішення суду ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 15, 16, 405 ЦК України, ст. 64 ЖК України, тому підлягає скасуванню.
22 лютого 2021 року представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Іванова І.Б. подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі (т. 3 а.с. 149-155).
З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Жабен К.М. підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, представник відповідачки ОСОБА_4 - адвокат Іванова І.Б. заперечувала проти скарги і просила її відхилити.
Інші особи, які берутьучасть усправі досуду неприбули, прочас тамісце розгляду справи були сповіщені надісланням повідомленням на зазначені адреси електронної пошти. Факт належного сповіщення  ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , їх представники - адвокат Жабен К.М. та адвокат Іванова І.Б. в апеляційному суді не заперечували про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання. Треті особи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були повідомленні телефонограмами із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень(т. 3 а.с. 120, 124-129).
Зважаючи на вимоги ч.ч. 9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.
 
Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.
 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки при реєстрації позивачів ними не були надані документи, передбачені п. 4 ст. 18 Правил реєстрації місця проживання, а за їх відсутності не була надана згода співвласників, а відтак їхня реєстрація була проведена з порушенням вимог законодавства.
Колегія суддів погодилась з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 28 січня 2019 року в.о. старости в с. Блиставиця Бучанської міської ради, розглянувши матеріали справи стосовно реєстрації місця проживання з одночасним зняття ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 склала висновок про скасування запису про реєстрацію місця проживання та зняття з реєстрації, відповідно до якого скасовано запис про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Зняття з реєстрації місця проживання з адреси: АДРЕСА_2 на підставі пункту 28 Правил скасовано. Внесено зміни до відповідних документів: паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Бородянським РВ ГУ МВС України в Київській області 14 січня 2011 року; картки реєстрації особи. Вилучено довідки № 498/20 та № 499/21 про реєстрацію місця проживання (у разі її відсутності - зробити відповідний запис у заяві про скасування запису). Надіслано на ім`я ОСОБА_1 повідомлення встановленої форми. Копію цього висновку та відомості про реєстрацію місця проживання надіслано до Бородянського РС УДМС України Київської області (т. 1 а.с. 13-14).
З повідомлення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи № 19 від 30 січня 2019 року вбачається, що 23 січня 2019 року до Блиставицького старостинського округу Бучанської міської ради з письмовою заявою звернулась громадянка ОСОБА_4 , власник 3/10 будинку, в якій вказано, що згоди на реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як співвласник будинку по АДРЕСА_1 не надавала. Тому в зв`язку з порушенням підпункту 4 пункту 18 Правил, відповідно до абзацу 1 пункту 28 Правил реєстрації місця проживання/перебування особи/зняття з реєстраційного обліку - обидві дії скасовуються в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства, про що письмово повідомляється особі, у зв`язку з чим реєстрації місця проживання з одночасним зняття ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає скасуванню (т. 1 а.с. 12).
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1   перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_5 (розмір частки 7/10) та ОСОБА_4 (розмір частки 3/10) (т. 1 а.с. 62, 63).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації - це внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Порядок проведення реєстрації та зняття з реєстрації визначають також Правила реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджені постановою КМУ від 02 березня 2016 року № 207 (далі - Правила).
Так, відповідно до пп. 4 п. 18 Правил для реєстрації місця проживання особа або її представник подає документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників).
Згідно з п. 26 Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11; рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні); підстав для проживання бездомної особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).
Зняття з реєстрації місця проживання на підставах, визначених в абзацах восьмому та дев`ятому цього пункту, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або за заявою власника/наймача житла або їх представників.
Зняття з реєстрації місця проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку та піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки та піклування.
У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Згідно з п. 28 Правил реєстрація місця проживання/перебування особи або зняття з реєстрації місця проживання скасовуються в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства.
У разі виявлення такого порушення керівник органу реєстрації проводить перевірку підстав реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи.
Про прийняте рішення особі надсилається письмове повідомлення за формою згідно з додатком 17, в якому зазначаються підстави його прийняття. Особу запрошують на прийом до органу реєстрації для внесення відповідних відомостей до документа, до якого вносяться відомості про місце проживання/перебування.
Працівник органу реєстрації: формує і вносить дані про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи до реєстру територіальної громади; формує інформацію про скасування реєстрації/ зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи для її передачі до відомчої інформаційної системи ДМС з подальшою передачею інформації до Реєстру відповідно до Порядку.
У висновку про скасування реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації від 28 січня 2019 року встановлено, що секретарем Блиставицької сільської ради 16 листопада 2016 року було здійснено реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 у будинку по АДРЕСА_1 без згоди співвласника, отже реєстрація місця проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з одночасним зняттям була здійснена з порушенням вимог пп. 4 п. 18 Правил.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що при реєстрації місця проживання позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за вказаною адресою було порушено вимоги п. 4 ст. 18 Правил реєстрації місця проживання, тому скасування реєстрації їхнього місця проживання відповідає вимогам п. 28 Правил.
Колегія суддів врахувала, що згода власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників (пп. 4 п. 18 Правил).
Проте враховуючи відсутність згоди власника/співвласників житла на реєстрацію місця проживання позивача ОСОБА_1 та відсутність підстав для її реєстрації, також були відсутні підстави для реєстрації місця проживання дітей, а тому оскаржувані повідомлення та висновок про скасування реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації в.о. старости с. Блиставиця є законним та скасуванню не підлягають.
Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Враховуючи положення вказаної норми та те, що оскаржуваним висновком було скасовано зняття позивача з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 . та внесено зміни до паспорта, права неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не порушені.
Посилання апелянта на те, що співвласник будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 визнала факт вселення та проживання з її згоди в цьому будинку, не спростовують висновків суду, оскільки судом встановлено відсутність згоди ОСОБА_4 саме на реєстрацію місця проживання позивача, а не на користування нею житловим приміщенням.
Доводи апелянта, що питання про зняття з реєстрації місця проживання підлягає вирішенню лише в судовому порядку з посиланням на постанову Верховного Суду у справі № 336/1773/17 від 14 травня 2020 року апеляційний суд відхилив з огляду на те, що у цій справі інші обстави, зокрема, позивач не є власником чи співвласником будинку.
При розгляді цієї справи районний суд врахував правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 337/2535/17 щодо юрисдикції цього спору.
Інші доводи цих висновків не спростовують, не містять підстав для скасування оскаржуваного рішення, тому колегія суддів їх відхилила.
Згідно вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому не підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року ОСОБА_1 було визначено, що ОСОБА_1 яка подала апеляційну скаргу в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3, п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Проте, ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах не звільнена вищезазначеним Законом від сплати судового збору.  
ОСОБА_1 додала до апеляційної скарги квитанцію про сплату 1066.60 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги, що підтверджується квитанцією в матеріалах справи (т. 3 а.с. 192а).
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 86 грн. (1 152,60 грн. (768,40 грн. сплаченого судового збору в районному суді ? 150%) - 1066.60 грн. сплаченого судового збору), тобто недоплаченого судового збору за розгляд справи апеляційним судом.
 
Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3  - залишити без задоволення.
Рішення Бородянського районного суду Київської області від 21 грудня 2020 року - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 86 грн. за розгляд справи апеляційним судом.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення - 05 березня 2021 року.
 
Судді Київського апеляційного суду:                                           Б.Б. Левенець

                                                                                                           В.М. Ратнікова

                                                                                                           О.В. Борисова