ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2563/21 Справа № 201/15469/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Заворотного К.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства “Київський страховий дім”, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Груп Фактор”, до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування 

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ПрАТ “Київський страховий дім” звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. 
В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що 10 вересня 2014 року о 14 год. 35 хв. у м. Дніпро по вул. Курчатова, 2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Кіа Ріо», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобілю «Мерседес Бенц», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 жовтня 2014 року відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення. На день вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «Мерседес Бенц», д/н НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім», що підтверджується договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/6992622), укладеного між ПрАТ «Київський страховий дім» та ОСОБА_3 ОСОБА_2 11 вересня 2014 року повідомила страховика про подію, що може бути визнана страховою, а 21 листопада 2014 року звернулась до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування та 20 лютого 2015 року страхова компанія здійснила ОСОБА_2 виплату у розмірі 11 890 грн. 25 коп. Оскільки, всупереч вимогам пп. 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, ні страхувальник ОСОБА_3 , ні ОСОБА_1 не повідомили страхову компанію про ДТП, ПрАТ «Київський страховий дім» вважають, що наділені правом звернення до ОСОБА_1 , як до особи, яка є винною у скоєні ДТП з регресним позовом. З наведених підстав ПрАТ «Київський страховий дім» просили стягнути з ОСОБА_1 шкоду, завдану ДТП в порядку регресу у розмірі 11 890 грн. 25 коп. та судові витрати.
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2017 року позовні вимоги ПрАТ «Київський страховий дім» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Київський страховий дім» грошові кошти в розмірі понесених витрат в розмірі 11 890 грн. 25 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Київський страховий дім» судовий збір в розмірі 1 378 грн.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2019 року замінено позивача ПрАТ «Київський страховий дім» його правонаступником — ТОВ “Фінансова компанія “Груп Фактор”.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить скасувати заочне рішення суду від 22 лютого 2017 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з`ясування, порушення норм матеріального та процесуального права. 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, 10 вересня 2014 року приблизно о 14 -35 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Мерседес Бенц 312», д/н НОМЕР_2 , біля будинку № 2 по вул. Курчатова у м. Дніпропетровську, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно та скоїв наїзд на автомобіль «Кіа Ріо», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка знаходилась позаду нього.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2014 року та ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 8, 9).
Власником автомобіля «Кіа Ріо», д/н НОМЕР_1 є ОСОБА_2 (а.с. 13).
Власником автомобіля «Мерседес Бенц», державний номер НОМЕР_2 , керуючи яким ОСОБА_1 скоїв ДТП, є ОСОБА_3 . 
На день вчинення ДТП, 10 вересня 2014 року, цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «Мерседес Бенц», д/н НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім», що підтверджується договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/6992622), укладеного між ПрАТ «Київський страховий дім» та ОСОБА_3 Ліміт відповідальності страховика становить 100000 грн., франшиза — 1000 грн. (а.с.10). 
11 вересня 2014 року ОСОБА_2 повідомила ПрАТ «Київський страховий дім» про подію, що може бути визнання страховою, та 21 листопада 2014 року звернулася до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з ДТП (а.с.11).
Розмір матеріальних збитків, завданих власникові автомобіля Кіа Ріо, державний номер НОМЕР_1 , відповідно до звіту № 12091401 від 19 вересня 2014 року, становить 15 550, 31 грн. (а.с. 19-21).
12 лютого 2015 року ПрАТ «Київський страховий дім», з урахуванням наданих документів, складено страховий акт № 712-1245/1 щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 11 890 грн. за відрахуванням франшизи та суми ПДВ. (а.с. 35).
20 лютого 2015 року ПрАТ «Київський страховий дім» здійснили виплату ОСОБА_2 зазначеної суми страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 5075 від 20 лютого 2015 року (а.с. 37).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, ПрАТ «Київський страховий дім» посилались на те, що всупереч вимогам пп. 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, ні страхувальник ОСОБА_3 , ні відповідач ОСОБА_1 не повідомили страхову компанію про ДТП, а тому вважають, що наділені правом звернення до ОСОБА_1 , як до особи, яка є винною у скоєні ДТП, з регресним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги ПрАТ «Київський страховий дім», суд першої інстанції виходив з їх доведеності на обґрунтованості, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неправильного застосуванням норм матеріального права, а також відповідач в своїй апеляційній скарзі посилався на те, що справа була розглянута у його відсутність та він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення. 
У підпункті «ґ» 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Такий обов`язок встановлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.
Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування шкоди у недоговірних зобов`язаннях.
Вказаних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 208/7291/13-ц.
У справі встановлено, 10 вересня 2014 року приблизно о 14 -35 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Мерседес Бенц 312», д/н НОМЕР_2 , біля будинку № 2 по вул. Курчатова у м. Дніпропетровську, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно та скоїв наїзд на автомобіль «Кіа Ріо», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка знаходилась позаду нього.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2014 року та ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 8, 9).
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Власником автомобіля «Кіа Ріо», д/н НОМЕР_1 є ОСОБА_2 (а.с. 13).
Власником автомобіля «Мерседес Бенц», державний номер НОМЕР_2 , керуючи яким ОСОБА_1 скоїв ДТП, є ОСОБА_3 . 
На день вчинення ДТП, 10 вересня 2014 року, цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «Мерседес Бенц», д/н НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім», що підтверджується договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/6992622), укладеного між ПрАТ «Київський страховий дім» та ОСОБА_3 Ліміт відповідальності страховика становить 100000 грн., франшиза — 1000 грн. (а.с.10). 
11 вересня 2014 року ОСОБА_2 повідомила ПрАТ «Київський страховий дім» про подію, що може бути визнання страховою, та 21 листопада 2014 року звернулася до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з ДТП (а.с.11).
Розмір матеріальних збитків, завданих власникові автомобіля Кіа Ріо, державний номер НОМЕР_1 , відповідно до звіту № 12091401 від 19 вересня 2014 року, становить 15 550, 31 грн. (а.с. 19-21).
12 лютого 2015 року ПрАТ «Київський страховий дім», з урахуванням наданих документів, складено страховий акт № 712-1245/1 щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 11 890 грн. за відрахуванням франшизи та суми ПДВ. (а.с. 35).
20 лютого 2015 року ПрАТ «Київський страховий дім» здійснили виплату ОСОБА_2 зазначеної суми страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 5075 від 20 лютого 2015 року (а.с. 37).
Встановлено, факт настання страхового випадку ніким не оспорюється та він зафіксований правоохоронними органами. Відповідач ОСОБА_1 , як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності та сама страхова компанія, у якій було застраховано автомобіль, на якому рухався відповідач на час вчинення ним ДТП, його визнала, узгодила із потерпілою розмір страхового відшкодування та сплатила його.
Неповідомлення страховика про настання страхового випадку не є підставою для пред`явлення регресного позову в розумінні підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпункту «ґ» 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
У справі не встановлено, що відсутність письмового повідомлення від винної особи про ДТП призвело до необґрунтованих виплат з боку ПрАТ “Київський страховий дім” потерпілій особі у ДТП.
Отже, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ПрАТ “Київський страховий дім”, правонаступником якого є ТОВ “Фінансова компанія “Груп Фактор”, про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, заочне районного суду від 22 лютого 2017 року скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ “Київський страховий дім”, правонаступником якого є ТОВ “Фінансова компанія “Груп Фактор”.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства “Київський страховий дім”, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Груп Фактор”, до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування - скасувати.
У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства “Київський страховий дім”, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Груп Фактор”, до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування - відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Груп Фактор”на користь ОСОБА_1 судовий збір за звернення з апеляційною скаргою у розмірі сумі 2067 грн. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 

Судді