УХВАЛА 
26 березня 2021 року
м. Київ
справа № 541/2697/14-к
провадження № 51-4927ск18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року,
встановив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , у якій він просить розглянути кримінальну справу і винести правильне рішення.
Верховний Суд ухвалою від 23 лютого 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_4 , через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), залишив без руху і надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
На виконання ухвали суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга.
Однак недоліків, на які вказав Верховний Суд в ухвалі від 26 лютого 2021 року,              ОСОБА_4 не усунув.
Так, підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 – 414 цього Кодексу.
Обґрунтовуючи незаконність судового рішення, засуджений не навів підстав для скасування цього судового рішення, визначених ст. 438 КПК, а лише виклав узагальнено окремі обставини подій, як до так і під час судового провадження,            що з огляду на положення статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, ч. 1 ст. 436 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
З урахуванням зазначеного, вимога засудженого розглянути кримінальну справу і винести правильне рішення не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність чітких вимог у касаційній скарзі та їх правового обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Не дотримано засудженим і положень ч. 6 ст. 427 КПК, якими передбачено долучення копій касаційних скарг із додатками в кількості, необхідній для надсилання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, адже ОСОБА_4 не долучив копій касаційних скарг для прокурора, шести потерпілих, чотирьох захисників та іншого засудженого.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 429 КПКпередбачено, що касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
Оскільки касаційна скарга, подана на усунення недоліків залишеної без руху, не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне повернути її з усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                               ОСОБА_3