УХВАЛА

10 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/19060/14
адміністративне провадження № К/9901/36185/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Соколова В.М.,
суддів: Єресько Л.О.,  Загороднюка А.Г., 
перевіривши касаційну скаргу Державної фіскальної служби України про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі №826/19060/14 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:
28 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної фіскальної служби України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі №826/19060/14.
Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху. Виявлені недоліки скаржнику запропоновано усунути шляхом подання уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України, також подання документу про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.
В межах строку наданого для усунення недоліків, скаржник звернувся з клопотанням про продовження строку для усунення недоліків на виконання вказаної ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху. Зазначене клопотання скаржник обґрунтував тим, що не має змоги вчасно здійснити сплату судового збору оскільки являється суб`єктом владних повноважень, який фінансується за рахунок Державного бюджету України. Однак, Державною казначейською службою України не перераховані кошти на сплату судового збору за подання касаційної скарги у цій справі.
Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2021 року клопотання Державної фіскальної служби України про продовження строку задоволено та продовжено скаржнику строку на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 18 січня 2021 року у справі №826/19060/14 на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Державною фіскальною службою України копію ухвали Верховного Суду від 08 лютого 2021 року отримано 11 лютого 2021 року.
23 лютого 2021 року на адресу Верховного Суду надійшло клопотання від скаржника про продовження процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги обґрунтоване тим, що кошторисом на 2021 рік Держаної фіскальної служби України не передбачено витрати на сплату судового збору, у зв`язку із чим повторно просить продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.
Вирішуючи заявлене клопотання, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.
Зокрема статтею 330 КАС України закріплено вимоги до форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору (частина четверта цієї статті).
Отже учасник справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання своїх процесуальних обов`язків, вимог закону і суду, зокрема стосовно належного оформлення касаційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору, для чого як особа, зацікавлена у її поданні, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Це стосується і заявників, які, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а відтак кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період, що кореспондується з пунктами 44, 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228, якими, крім іншого, визначено, що штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року. У разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), а під час складання кошторисів на наступний рік враховуються обсяги здійснених видатків.
З огляду на наведене заявник не позбавлений можливості протягом усього поточного бюджетного року здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору, на підставі кошторису, а у разі його відсутності - проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді й, при цьому має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення своєчасної сплати судового збору і виконання грошових зобов`язань за виконавчими документами.
Подані заявником докази не містять відомостей про час і обсяг очікуваних надходжень на рахунок органу фіскальної служби коштів, призначених для сплати судового збору, й жодним чином не підтверджують виникнення у нього можливості сплатити такий збір упродовж певного строку.
Проаналізувавши доводи клопотання скаржника про продовження терміну для усунення недоліків в частині сплати судового збору, враховуючи відсутність об`єктивної інформації щодо терміну, протягом якого скаржник матиме можливість сплатити судовий збір, суд дійшов висновку про відсутність підстав для продовження строку усунення недоліків.
А тому в задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про продовження терміну для усунення недоліків слід відмовити.
Таким чином, станом на момент постановлення цієї ухвали заявник не усунув недоліки касаційної скарги.
Частиною другою статті 332 КАС України передбачено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Виходячи з положень зазначеної вище норми та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України суддя повертає касаційну скаргу заявникові, якщо він не усунув недоліки скарги, яка залишена без руху.
Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Керуючись статтями 132, 133, 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, 

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про продовження строку для усунення недоліків - відмовити.
Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі №826/19060/14 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.
Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді 	 В.М. Соколов  	
          	 Л.О. Єресько  А.Г. Загороднюк