УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2021 року
м. Київ
справа №210/845/16-ц
провадження № 61-98ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Ткачука О. С., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2016 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості..
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області    від 11 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором від 01 березня 2007 року № 76/в станом на 18 січня 2016 року в розмірі 477 566,40 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2020 року залучено до участі у справі ТОВ «Схід Фінанс», як правонаступника ПАТ «ВіЕйБі Банк».
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2020 року рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Схід Фінанс» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Схід Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 01 березня 2007 року № 76/в станом на         22 січня 2016 року в розмірі 457 896, 50 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2020 року за нововиявленими обставинами.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2020 року за нововиявленими обставинами. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2020 року залишено в силі.
30 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху для надання доказів поважності причин пропуску строку касаційного оскарження та для надання належним чином оформленої касаційної скарги.
У лютому 2021 року до суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував того, що позивачу ПАТ «ВіЕйБі Банк» було достеменно відомо місце реєстрації відповідача станом на 2010 рік, проте, незважаючи на таку обізнаність, вимогу про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором кредитор направив боржнику за місцем попередньої реєстрації останнього, в зв`язку з чим боржник дізнався про наявність дострокової вимоги лише у 2020 році. Вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов неправильного висновку, вказавши, що вищевказані підстави не є нововиявленими та внаслідок цього відмовивши у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За правилами частини четвертої статті 429 ЦПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.
Оскаржуваною постановою суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від                31 березня 2020 року за нововиявленими обставинами. 
В розумінні частини четвертої статті 429 ЦПК України таке процедурне питання суд має вирішувати шляхом постановлення ухвали, отже, слід вважати, що ОСОБА_1 оскаржується ухвала суду апеляційної інстанції, право на оскарження якої передбачено пунктом третім частини першої статті 389 ЦПК України, незважаючи на те, що оскаржуваному судовому рішенню надана форма постанови. В зв`язку з наведеним до поданої касаційної скарги за наявності встановлених законом умов можуть бути застосовані положення частини четвертої статті 394 ЦПК України
За змістом положень частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 
1)     істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 
2)     встановлений вироком або ухвалою або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 
3)     скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Частиною четвертою цієї статті визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 
1)     переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 
2)     докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існують на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи: вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Як на підставу для перегляду постанови суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами, скаржник посилався на те, що судом апеляційної інстанції не було надано належну оцінку тому, що дострокову вимогу про повернення заборгованості за кредитним договором він отримав від кредитора за попереднім місцем реєстрації, проте, на момент направлення дострокової вимоги позивач був обізнаний про чинне місце реєстрації відповідача. Така обставина на думку скаржника була істотною для справи, оскільки прямо впливала на можливість застосування позовної давності до цього спору, а отже і на юридичну оцінку обставин, здійснену судами в судовому засіданні.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним.
Аналогічний висновок щодо застосування положень статті 423 ЦПК України викладений Верховним Судом у постановах від 22 грудня 2020 року у справі №639/5650/15, від 18 січня 2021 року у справі №691/528/15-ц, від 13 січня 2021 року у справі №370/890/15-ц, від 28 січня 2021 року у справі №451/123/16-ц. 
Обставин, які завадили відповідачу надати докази існування таких обставин, на які посилається ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції встановлено не було. Натомість, суд апеляційної інстанції вказав, що про зміну місця реєстрації він мав повідомляти кредитора згідно умов договору, а тому суд дійшов правильного висновку про те, що обізнаність позивача про дійсне місце реєстрації відповідача, на яку посилався ОСОБА_1 , не була нововиявленою в розумінні частини другої статті 423 ЦПК України.
Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.
Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а її доводи зводяться до переоцінки доказів у справі та обставин у справі, встановлених судами. Верховний Суд уже викладав у своїх постановах висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.
Керуючись статтями 261, 394 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                        А.  А.  Калараш
І. В. Литвиненко
О. С. Ткачук