Номер провадження: 33/813/198/21
Номер справи місцевого суду: 523/7256/19 
Головуючий у першій інстанції Лупенко А.В.
Доповідач Толкаченко О. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2021 року                                                                         м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кліменка В.П., подану в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03 липня 2019 року, - 

ВСТАНОВИВ:
зазначеною постановою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування 
транспортними засобами на строк 8 місяців. Крім того стягнутий судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Обставини справи та вимоги апеляційної скарги

Оскарженою постановою суду першої інстанції встановлено, що 16 квітня 2019 року, приблизно о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_1 , керуючи по вул.47-а лінія, 26 в м. Одесі автомобілем марки «MAN», державний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом, державний номер НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечну дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем марки «MAZDA», державний номер НОМЕР_3 та автомобілем марки «RENAULT», державний номер НОМЕР_4 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції захисник Кліменко В.П. подав апеляційну скаргу, в якій просив:
1)поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду;
2)прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження;
3)скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03 липня 2019 року;
4)закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.7) ст.247 КУпАП.
Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження захисник Кліменко В.П., що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_1 , копія постанови засобами поштового зв`язку йому направлена не була, а про існування постанови він дізнався випадково лише 06 січня 2021 року, коли був зупинений працівниками поліції. 
Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що в порушення вимог ст.268 КУпАП справа була розглянута без участі ОСОБА_1 . При цьому судову повістку про виклик до суду він не отримував, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи мав відбутись 16 травня 2019 року, але фактично справа була розглянута судом 03 липня 2019 року. Про дату, час та місце судового засідання, яке відбулось 03 липня 2019 року ОСОБА_1 належним чином сповіщений не був.
Таким чином суд першої інстанції розглянувши справу за відсутності ОСОБА_1 порушив право останнього на захист, що є безумовною підставою для скасування оскарженої постанови.
Адміністративне правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 було вчинено 16 квітня 2019 року. Таким чином, на теперішній час вже сплив трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП.
Також ОСОБА_2 та його захисник – адвокат Кліменко В.П. подали до апеляційного суду заяву про розгляд адміністративної справи за їх відсутності.

Щодо заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження

Пунктом 8) ч.2 ст.129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з положеннями ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 .
В свою чергу матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про отримання ОСОБА_1 вказаної постанови, яка направлялася йому засобами поштового зв`язку.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що строк на оскарження постанови суду підлягає поновленню, як такий, що був пропущений з поважних причин.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до положень ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.
У своїй апеляційній скарзі сторона захисту посилається на те, що суддя, в порушення вимог ст.268 КУпАП, розглянув справу без участі ОСОБА_1 , що є безумовною підставою для скасування оскарженої постанови.
Апеляційний суд вважає вказані доводи необґрунтованими з огляду на таке.
Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною 1 ст.277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
В провадження судді Суворовського районного суду м. Одеси справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 надійшла 10 травня 2019 року.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги щодо причин неявки ОСОБА_1 в судові засідання захисник зазначив, що судову повістку про виклик до суду ОСОБА_1 не отримував, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи мав відбутись 16 травня 2019 року, але фактично справа була розглянута судом 03 липня 2019 року. Про дату, час та місце судового засідання, яке відбулось 03 липня 2019 року ОСОБА_1 належним чином сповіщений не був.
Відповідно до матеріали справи ОСОБА_1 повідомлявся про дату та час розгляду справи за допомогою телефонограми та судової повістки.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №282785 від 16 квітня 2019 року, ОСОБА_1 був ознайомлений про розгляд адміністративної справи відносно нього в Суворовському районному суді м. Одеси, про що свідчить його особистий підпис.
Жодних заяв та клопотань про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси не подавав.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.277 КУпАП, відповідно до якої справи про адміністративні правопорушення мають скорочений термін розгляду, який становить лише 15 днів, суддя першої інстанції 03 липня 2019 року розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 .
Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), зазначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». 
Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За таких обставин, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції були допущені істотні порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, у зв`язку з чим оскаржена постанова суду піддягає скасуванню.
В свою чергу, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.        
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.
Згідно з положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до п.13.1. Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №282785 від 16 квітня 2019 року, ОСОБА_1 16 квітня 2019 року приблизно о 17 годині 20 хвилин, керуючи по вул.47-а лінія, 26 в м. Одесі автомобілем марки «MAN» державний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом, державний номер НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечну дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем марки «MAZDA», державний номер НОМЕР_3 та автомобілем марки «RENAULT», державний номер НОМЕР_4 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Вина водія ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
В письмових поясненнях під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що 16 квітня 2019 року він рухався по об`їзній дорозі м. Одеси зі сторони с. Усатове в сторону Миколаївської дороги, відволікся від управління транспортним засобом, оскільки з полиці впала коробка з лампочками та не встиг загальмувати, коли перед ним зупинився автомобіль Мазда 323, внаслідок чого відбулася ДТП. 
В письмових поясненнях під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 зазначив, що знаходився за кермом автомобіля, який стояв у дорожньому заторі та відчув сильний удар в задню частину автомобіля, в результаті чого, його автомобіль зачепив автомобіль який стояв попереду і був виштовханий на узбіччя.
В письмових поясненнях під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 зазначив, що 16 квітня 2019 року він рухався за кермом автомобіля по об`їзній дорозі м. Одеси та коли стояв в дорожньому заторі відчув удар ззаду. Оглянувшись, побачив фуру та поряд пролетіла Мазда 323.
Зі схеми місця ДТП, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №282785 від 16 квітня 2019 року, пояснень учасників пригоди, що наявні в матеріалах справи та були належним чином досліджені апеляційним судом, вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи по вул.47-а лінія, 26 в м. Одесі автомобілем марки «MAN» державний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом, державний номер НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечну дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем марки «MAZDA», державний номер НОМЕР_3 та автомобілем марки «RENAULT», державний номер НОМЕР_4 . 
Таким чином, оскільки водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки автомобілем марки «MAN» державний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом, державний номер НОМЕР_2 , в порушення п.12.1, 13.1 ПДР України, не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечну дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем марки «MAZDA», державний номер НОМЕР_3 та автомобілем марки «RENAULT», державний номер НОМЕР_4 , суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про те, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Положеннями п.1.4. Правил передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Апеляційний суд переконаний, що належним виконанням вимог Правил дорожнього руху України, водій автомобіля марки «MAN» державний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом, державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 мав можливість уникнути зіткнення з автомобілем марки «MAZDA», державний номер НОМЕР_3 та автомобілем марки «RENAULT», державний номер НОМЕР_4 , тому дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини водія ОСОБА_1 , який не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечну дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення із вищезазначеними автомобілями.
Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин справи зроблений обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 грубо порушив правила безпеки дорожнього руху з використанням джерела підвищеної небезпеки – вантажного автомобіля, в результаті дорожньо-транспортної пригоди два автомобілі отримали механічні пошкодження, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає правильними висновки суду першої інстанції про необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в межах санкції ст.124 КУпАП.
На думку апеляційного суду лише таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ст.124 КУпАП.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу захисника Кліменка В.П. необґрунтованою і не вбачає підстав для її задоволення.
Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Кліменку В.П. строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 03 липня 2019 року.
Апеляційну скаргу захисника адвоката Кліменко В.П., подану в інтересах ОСОБА_1 , – залишити без задоволення.
Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 03 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 8 місяців – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду          О.О. Толкаченко