ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/3125/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 січня 2021 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                   судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,    
                                 суддів:                        Ганечко О.М., Мєзєнцев Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби  про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів №UA125000/2018/000230/2 від 26.12.2018 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці Державної фіскальної служби України №UA125010/2018/00148 від 27.12.2018 року; 
- стягнути з Київської митниці Державної фіскальної служби України, код ЄДРПОУ 39470947 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , надміру сплачену суму митних платежів у розмірі 108000, 00 грн.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2019 року клопотання представника позивача задоволено. Роз`єднано у самостійні провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень та стягнення надмірно сплаченої суми митних платежів:
- позовну вимогу ОСОБА_1 до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA125000/2018/000230/2 від 26.12.2018 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці Державної фіскальної служби України №UA125010/2018/00148 від 27.12.2018 залишено в адміністративній справі №320/3125/19;
- позовну вимогу ОСОБА_1 до Київської митниці ДФС про стягнення з Київської митниці Державної фіскальної служби України, код ЄДРПОУ 39470947 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , надміру сплаченої суми митних платежів у розмірі 108000, 00 грн. виділено в окреме (самостійне) провадження.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі. 
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до ч.1  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
12 травня 2020 року позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції.  
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 придбав у страховій компанії Geico Ins. через аукціон Insurance Auto Auctions (США, iaai.com) легковий автомобіль, пошкоджений внаслідок ДТП, марки BMW, модель -Х5, номер кузова/VIN НОМЕР_2 , об`єм двигуна - 2979 см3, рівень норм екологічної безпеки - євро 6, тип двигуна - бензиновий, номер двигуна - невизначений, кількість місць - 5, в тому числі, місце водія; тип кузова - універсал, колісна формула 4х4, календарний рік виготовлення - 2017, модельний рік виготовлення - 2018, виробник - BMW, країна виробництва - US. Дані обставини підтверджуються відомостями сертифіката реєстрації пошкодженого ТЗ (Certificate of Salvage for a Vehicle) та витягом з сайту Insurance Auto Auctions. Номер лоту - 22759786.
Згідно із описом лоту автомобіль має певні пошкодження.
Також обставини щодо наявності пошкоджень транспортного засобу зафіксовано в Акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі від 07.12.2018 №UA125010/2018/034914.
Вказаний автомобіль придбано за ставкою позивача у розмірі 17000, 00 дол. США, позивач також сплатив збір аукціону у розмірі 768,00 дол. США. Загальна сума, яка підлягала сплаті позивачем унаслідок придбання автомобіля на аукціоні становила 17768, 00 дол. США, що підтверджується інвойсом від 25 серпня 2018 року №UA610/2 та витягом з сайту Insurance Auto Auctions (iaai.com). 
11.12.2018 року ОСОБА_1 подана до оформлення митна декларація №UA125010/2018/011773.
Митна вартість транспортного засобу була визначена за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту), та становила 507427,02 грн., що еквівалентно 18268,00 дол. США по курсу перерахунку 27,776824. Дані обставини підтверджуються даними декларації митної вартості від 11.12.2018. 
На підтвердження митної вартості товару позивачем надано відповідачу такі документи: (0380) інвойс №UA610/2 від 25.08.2018; (0705) коносамент від 28.08.2018 №0810981/1; (1701) акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA500650/2018/3314 від 07.12.2018; (2800) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 30.07.2018 № НОМЕР_3 ; (3015) висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями від 10.12.2018 №2018-17539; (7017) висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом, від 10.12.2018 №2018-17539; (9000) наряд від 11.10.2018 №16119; (9000) доручення ННМ від 16.11.2018 №16/11/18; (9000) заява про транспортні витрати б/н від 11.12.2018; (9000) цінова інформація мережі інтернет від 11.12.2018; (9802) паспорт громадянина України НОМЕР_4 від 01.02.1996; (9802) паспорт громадянина України НОМЕР_5 від 17.09.2001.
За результатами перевірки митної декларації Київська митниця ДФС винесла картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №UA125010/2018/00148 та прийняла рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 26.12.2018 №UA125000/2018/000230/2. 
Київською митницею ДФС у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначено, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Зокрема, за результатами опрацювання наданих до митного оформлення документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів за митною декларацією від 11.12.2018 №UA125010/2018/011773 встановлено, що документи містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена чи підлягає сплаті за ці товари, зокрема: згідно інформації інтернет аукціону Copart, декларантом не враховано збори аукціону, збір на оформлення, комісію. Декларантом до митної вартості не включено витрати, понесені в країні експорту на придбання імпортованого транспортного засобу. Згідно наданих до митного оформлення документів відсутня інформація щодо вартості страхування автомобіля, страховий морський поліс не надано.
Відповідач зазначив, що з метою підтвердження числового значення заявленої митної вартості від декларанта відповідно до вимог частин 2-3 ст.53, ст.ст.54,57 Митного кодексу України було витребувано додаткові документи згідно з переліком, викладеним у електронному повідомленні.
За результатом коригування митної вартості позивачем подано до Київської митниці ДФС митну декларацію №UA125010/2018/012719 від 03.01.2019. 
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
У  статті 4 Митного кодексу України  (надалі за текстом - «МК України») надано визначення термінів, що вживаються у ньому, розкрито і зміст терміну «митний контроль» - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього  Кодексу, законів  та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
За приписами частини 1  статті 318 МК України  митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Відповідно до  статті 49 МК України  митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно  статті 52 МК України  заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому  розділом VIII цього Кодексу  та цією главою.
Частиною 2  статті 53 МК України  визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій  статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За змістом  статті 54 МК України  контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень  статті 55 цього Кодексу.
Пунктом 2 частини 5 названої статті  МК України  органу доходів і зборів, з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, надано право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Згідно частини 3  статті 53 МК України    у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно частини 4  статті 53 МК України  4 разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).
Згідно пункту 2 частини 6  статті 54 МК України  орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій  статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини 1  статті 55 МК України  рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою  статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
За приписами  ст. 57 МК України  визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього  Кодексу.
За приписами наведених правових норм у випадку виникнення обґрунтованих сумнівів митний орган має право витребувати, а позивач - зобов`язаний надати докази, які можуть підтвердити або спростувати такі сумніви.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, підстав для коригування митної вартості товару у Київської митниці Держмитслужби не було.
Декларантом були надані усі документи, передбачені  ст. 53 Митного кодексу України  на підтвердження митної вартості ввезеного на митну територію товару.
Коригування митної вартості виключно на підставі відомостей отриманих з інтернет-ресурсів не може бути визнано таким, що прийнято обгрунтовано та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Згідно з ч. 1  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції. 
Положеннями  ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                     
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.           
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року залишити без змін.           
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

              Суддя-доповідач                                                                                 Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Ганечко О.М.

             Суддя                                                                                                     Мєзєнцев Є.І.