ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
16 березня 2021 року                                                                м. Київ
 
справа № 356/615/20
 
провадження № 22-ц/824/3365/2021
 
Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого  - Іванової  І.В.       
суддів  - Сліпченка О.І., Сушко Л.П.
при секретарі  - Ярмак О.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу    ОСОБА_1 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 30 листопада 2020 року у складі судді Капшученко І.О, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу
встановив:
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 рішення народного суду Березанського району Київської області від 20 червня 1962 року, яким за ОСОБА_3 визнано право власності на Ѕ частину домоволодіння по АДРЕСА_1 .  
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 30 листопада 2020 року відмовлено у відкритті провадження в даній справі.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, заявник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права.
Апелянт вважає, що предметом розгляду у справі є не спадковий спір майнового характеру, а лише встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а тому, на її думку, рішення по справі не може порушувати права інших спадкоємців.     
В суд апеляційної інстанції учасники, належним чином повідомлені про час розгляду справи, не з`явилися, причин неявки не повідомили, що відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
У пункті 3 цієї постанови вказано, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
За змістом наведених положень закону окреме провадження є безспірним, оскільки в ньому не розглядається матеріально-правовий спір, а можуть встановлюватися тільки факти та стани, які мають юридичне значення, а також підтверджуватися наявність чи відсутність неоспорюваних прав.
З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку виник спір про право на спадщину на частину домоволодіння, яка залишилася після смерті  ОСОБА_3 , при цьому заінтересована особа ОСОБА_2 має право на обов`язкову частку на спадщину  на зазначене майно, що відповідно є підставою для розгляду такої заяви по суті в порядку позовного провадження.
За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що зазначене судове рішення постановлено з додержанням вимог закону, а тому в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
 постановив:
 
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 30 листопада 2020 року залишити без змін.
 Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:                                                                              

 
Судді: