УХВАЛА
11 січня 2021 року 
м. Київ
Справа №  922/600/20 

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду                                                              Огороднік К.М.

перевіривши матеріали касаційної скарги ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Завод «Електронмаш»  арбітражного керуючого Безпалого С.О.

на ухвалу Господарського  суду  Харківської області  від 06.04.2020 року 
та на постанову  Східного  апеляційного господарського суду від 02.06.2020 року 

у справі  № 922/600/20
за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Афаліна»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобіліст 2012»
про визнання банкрутом,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського  суду  Харківської області від 06.04.2020 року зокрема відкрито провадження у справі про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобіліст 2012». Визнано розмір вимог ініціюючого кредитора ТОВ «Афаліна» в сумі 203379,57 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: заборонено стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; заборонено виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо. Введено процедуру розпорядження майном боржника. Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Терещенко Олександра Васильовича та встановлено розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ «Автомобіліст 2012» у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, джерелами сплати грошової винагороди розпоряднику майна є авансування кредитором, що внесено на депозитний рахунок господарського суду. 

Постановою  Східного  апеляційного господарського суду від 02.06.2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобіліст 2012», залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Харківської області від 06.04.2020 у справі №922/600/20, залишено без змін.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Завод «Електронмаш»  арбітражного керуючого Безпалого С.О. (подана 11.11.2020 року, через Східний апеляційний господарський суд) на ухвалу Господарського  суду  Харківської області  від 06.04.2020 року та на постанову  Східного  апеляційного господарського суду від 02.06.2020 року у справі №922/600/20, в якій просить суд поновити строк на касаційне оскарження; скасувати процесуальні рішення судів першої та апеляційної інстанції; ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «Афаліна» у задоволенні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Автомобіліст 2012».
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 287-291 ГПК України, з огляду на таке. 
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Предметом касаційного оскарження є постанова Східного апеляційного  господарського  суду від 02.06.2020 року  у справі  №922/600/20 повний текст  якої  складено 09.06.2020 року, тобто останнім днем подання касаційної скарги є 30.06.2020 року.
Відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Частиною другою статті 288 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
При цьому згідно із пунктом 7 частини другої, пунктом 1 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, яке оскаржується. Крім того, до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.
В прохальній частині касаційної скарги ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Завод «Електронмаш» арбітражний керуючий Безпалий С.О. просить поновити строк на касаційне оскарження, однак не надає доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідним доказом , що підтверджує дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції є копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, що підлягає поверненню відправнику або копія конверту з трек-номером, яким Східний апеляційний господарський суд відправив копію оскаржуваного рішення скаржнику.

В касаційній скарзі відсутні будь-які доводи на підтвердження причин пропущення строку на касаційне оскарження. 

Для усунення недоліків касаційної скарги ліквідатору Публічного акціонерного товариства «Завод «Електронмаш» арбітражному керуючому Безпалому С.О. необхідно навести причини пропуску строку на касаційне оскарження з обгрунтуванням поважності підстав.

08.02.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-ІХ, згідно з яким, зокрема, змінено підстави касаційного оскарження судових рішень.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". 

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Тобто, скаржник повинен зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, зокрема, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

В даному випадку, в касаційній скарзі на постанову суду апеляційної інстанції від 02.06.2020 року, якою переглянуто ухвалу суду першої інстанції від 06.04.2020 року у справі №922/600/20 скаржником не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) ним подається касаційна скарга, а саме: з визначенням передбаченої (передбачених) частиною другою статті 287 цього Кодексу підстави (підстав) (пункти 1, 2, 3, 4 частини 2 статті 287 ГПК України).    

В цілому доводи касаційної скарги фактично зводяться до власного викладення обставин справи стороною по справі а саме. Скаржник не вказав правову підставу касаційного оскарження згідно з частиною другою статті 287 ГПК України.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".
Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір"  судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Предметом касаційного оскарження є постанова Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 року ухвалена за результатами перегляду ухвали Господарського суду Харківської області від 06.04.2020  року.

При цьому Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає за необхідне зазначити, що при вирішенні питання про можливість  касаційного оскарження процесуального документа суду апеляційної інстанції  визначальним є саме судовий акт суду першої інстанції, а не результат його  перегляду  в апеляційному порядку, та відповідно, зміст резолютивної частини  процесуального документа суду апеляційної інстанції. 

Як встановлено Верховним Судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Афаліна» 2020 року звернулося до суду з заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобіліст 2012»,  зокрема прийнято заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становив у розмірі  2102  грн.
Відповідно до п.9 ч.2 ст. статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання  до господарського суду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство становить 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду, касаційних скарг у справі про банкрутство становить 200 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги на постанову  Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 року скаржник мав сплатити судовий збір в сумі  42   040  грн. (2102 * 10 * 200%).

Проте до матеріалів касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених  законом порядку і розмірі. 
Крім того, відповідно до статті 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.
Як вбачається з касаційної скарги, ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Завод «Електронмаш»  арбітражний керуючий Безпалий С.О. не надав доказів щодо направлення копії  касаційної скарги  іншим учасникам у справі.
Неповідомлення інших учасників справи про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цих учасників, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у статті 2 ГПК України.
Відповідно до ч. 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі   ч. 2      статті      292 ГПК України.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 288, 290, 291, 292 ГПК України,   Верховний Суд,    - 

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Завод «Електронмаш» арбітражного керуючого Безпалого С.О. на ухвалу Господарського  суду  Харківської області  від 06.04.2020 року  та на постанову  Східного  апеляційного господарського суду від 02.06.2020 року  у справі                 № 922/600/20 - залишити без руху.

2.Надати ліквідатору Публічного акціонерного товариства «Завод «Електронмаш»  арбітражному керуючому Безпалому С.О. строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: надати суду докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної постанови Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 року у справі №922/600/20 з відміткою про отримання; навести поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження з обгрунтуванням поважності підстав його пропуску; надати суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання касаційної скарги; сплатити судовий збір за подання касаційної скарги  у розмірі  42   040  грн. і надати Суду відповідні докази здійснення такої оплати; виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав); надати докази надіслання копії касаційної скарги і доданих до неї документів іншим учасникам у справі №922/600/20.

3.Роз`яснити скаржнику, що невиконання вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Касаційного господарського суду 
у складі Верховного Суду                                                                            Огороднік К.М.