ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/1110/20                                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  13 січня 2021 року                                                                          м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного   управління Державної податкової служби України у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.08.2020 у справі за адміністративним позовом Приватного виробничо-торгівельного підприємства «Джі-Ен-Ел» до Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
                                             
                                                В С Т А Н О В И В :

Приватне виробничо-торгівельне підприємство «Джі-Ен-Ел» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просило:
-          визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення               № 00000970500 від 16.03.2020, яким Головним управлінням ДПС у Чернігівській області збільшено ПВТП «Джі-Ен-Ел» суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 712293,00 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням + 569834,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 142459,00 грн.;
-          визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення               № 00000980500 від 16.03.2020, яким Головним управлінням ДПС у Чернігівській області зменшено ПВТП «Джі-Ен-Ел» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку на загальну суму 629995,00 грн., в тому числі сума завищення бюджетного відшкодування 503996,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції 125999,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог, підприємство посилалось на те, що податковим органом протиправно винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення на підставі акта про результати документальної позапланової виїзної перевірки позивача від 17.02.2020 № 207/05/14224080, оскільки господарські операції позивача з його контрагентами є реальними та фактично здійснені в рамках основної діяльності підприємства, що підтверджуються належним чином оформленими первинними документами, що не мають дефектів змісту, форми або походження.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.08.2020 позов задоволено повністю.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 16.03.2020 № 00000970500 та від 16.03.2020          № 00000980500.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне  управління Державної податкової служби України у Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Так, у відповідності до положень частини першої ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу від 19.11.2019 № 595 та направлень   від 24.12.2019 № 1042, № 1043, № 1044, № 1045, № 1046, № 1047, ревізорами-інспекторами Головного управління ДПС у Чернігівській області проведено документальну планову виїзну перевірку ПВТП «Джі-Ен-Ел» податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2019, валютного за період з 01.01.2016 по 30.09.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.09.2019 (т. 5, а.с. 132-138).
За результатами проведеної перевірки, контролюючим органом було складено акт документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 17.02.2020                                  № 207/05/14224080, яким, зокрема, зафіксовано порушення позивачем вимог:
- пунктів 4, 5, 6, 7, 11 П(С)БО «Витрати», затвердженого наказом Мінфіну від 31.12.1999 № 318 (зі змінами та доповненнями); підпункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту134.1.1, пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим, підприємством було занижено суму податку на прибуток на загальну суму 1216206,00 грн., в тому числі за 2016 рік на суму 646372,00 грн., за 2017 рік на суму 319238,00 грн., за 2018 рік на суму 250596,00 грн.;
-   пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим, платником завищено суму податку, що підлягає (підлягала) бюджетному відшкодуванню на загальну суму 1351340,00 грн., в тому числі за січень 2016 року на суму 72800,00 грн., за лютий 2017 року на суму 96533,00 грн., за березень 2016 року на суму 29333,00 грн., за квітень 2016 року на суму 100000,00 грн., за травень 2016 року на суму 97387,00 грн., за червень 2016 року на суму 53126,00 грн., за липень 2016 року на суму 58333,00 грн., за вересень 2016 на суму 32500,00 грн., за жовтень 2016 року на суму 90626,00 грн., за листопад 2016 року на суму 87578,00 грн., за грудень 2016 року на суму 65000,00 грн., за січень 2017 року на суму 136667,00 грн., за лютий 2017 року на суму 153017,00 грн., за квітень 2018 року на суму 278440,00 грн. (т. 1, а.с. 38-69).
Не погодившись з вказаними висновками акту перевірки, підприємством подано заперечення на нього від 28.02.2020 № 428, проте листом від 11.03.2020 вих. № 3160/10/25-01-05-01-06 «Про надання відповіді на заперечення», висновки акта перевірки від 17.02.2020 за № 207/05/14224080 залишено без змін. (т. 1, а.с. 114-126, 127-131)
Також, листом від 17.03.2020 вих. № 3422/10/25-01-05-01-06, підприємство повідомлено про те, що: за актом перевірки встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 1216206,00 грн. При складанні податкового повідомлення-рішення по формі «Р» від 16.03.2020 № 00000970500 за платежем податок на прибуток приватних підприємств враховувались встановлені суми заниження податкових зобов`язань з податку на прибуток в межах термінів позовної давності за період з 01.01.2017 по 30.09.2019 в загальній сумі 569834,00 грн. Заниження податкових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 в загальній сумі 646372,00 грн. не враховувалось при складанні податкового повідомлення-рішення по формі «Р» від 16.03.2020 № 00000970500 за платежем податок на прибуток приватних підприємств у зв`язку зі спливом терміну давності. Також, зазначено, що за актом перевірки встановлено завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 1351340,00 грн. При складанні податкового повідомлення-рішення по формі «В1» від 16.03.2020 № 0000980500 за платежем податок на додану вартість враховувалось завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в межах термінів позовної давності за період з 01.02.2017 по 30.09.2019 в загальній сумі 503996,00 грн. Завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період з 01.01.2016 по 31.01.2017 в загальній сумі 847344,00 грн. не враховувалось при складанні податкового повідомлення-рішення по формі «В1» від 16.03.2020 № 0000980500 за платежем податок на додану вартість у зв`язку зі спливом терміну давності. (т.1, а.с. 132-133)
Разом з вказаним листом позивачу було надіслано:
- податкове повідомлення-рішення № 00000970500 від 16.03.2020, яким відповідачем ПВТП «Джі-Ен-Ел» було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 712293,00 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням + 569834,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 142459,00 грн.;
- податкове повідомлення-рішення № 00000980500 від 16.03.2020, яким ПВТП «Джі-Ен-Ел» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку на загальну суму 629995,00 грн., в тому числі сума завищення бюджетного відшкодування 503 996,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції 125999,00 грн. (т.1, а.с. 135-139, 140-141)
Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, підприємство звернулось до суду за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного:
-          досліджені в процесі розгляду справи первинні документи розкривають зміст господарської операції, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності з контрагентами;
-     всі досліджені судом першої інстанції під час розгляду спору первинні документи розкривають зміст господарських правовідносин та спростовують висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки;
-          відповідачем під час розгляду справи не наведено об`єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, не надано доказів узгодженості дій позивача з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкової вигоди. Формальне посилання податкового органу на існування досудових розслідувань в межах кримінальних проваджень не може бути підставою для висновків щодо нереальності здійснення господарських операцій між підприємством, що перевіряється, і його контрагентом;
-    суд першої інстанції, за наслідком розгляду справи, дійшов висновку про те, що господарські відносини між позивачем та контрагентами мали реальний характер, підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, спричинили реальні зміни майнового стану позивача, та були належним чином відображені у податковій звітності, а тому, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 16.03.2020 № 00000970500 та від 16.03.2020 № 00000980500 є протиправними та підлягають скасуванню. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з нормами п. 14.1.36 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - це діяльність особи, пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, надання послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
За приписами абз. 1 п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
За змістом п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат, витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання, яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Згідно пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Згідно з положеннями п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до абз. 11 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
У силу ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, акти, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
При цьому, слід врахувати, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.
Водночас, нереальність господарських операцій з придбання/постачання платником податку товарів/послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами, і головне, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів, аналізуючи висновки контролюючого органу, що викладені в акті перевірки у взаємозвязку з висновками суду першої інстанції, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, що надані сторонами під час розгляду спору по суті, вважає за необхідне звернути увагу на таке.
За змістом акта, висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на не підтвердження реальності здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «ЮНІСТЬ ТРЕЙД» та ТОВ «РАН-АГРО 2016», з метою формування витрат, які не мають реального характеру.
Під час розгляду спору в суді першої інстанції було досліджено, що 08.12.2015 між             ПВТП «ДЖІ-ЕН-ЕЛ» та ТОВ «ЮНІСТЬ ТРЕЙД» було укладено договір постачання № 322 на поставку партій товару «Крупа перлова № 1 ГОСТ 5784-60» та «Крупа перлова полірована № 1 ГОСТ 5784-60» у кількості та по цінам, вказаним в накладних, які є невід`ємним додатком до цього договору. Загальна сума договору складається із сум, вказаних в накладних, які є додатками до цього Договору.
Відповідно до п. 1.2 вказаного договору, товар постачається автомобільним транспортом на умовах відповідно до Правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс 2010» FCA - франко-перевізник, на складі постачальника - Чернігівська обл., с. Рівнопілля, вул. Перемоги, 22Б. (т.1, а.с. 124)
Згідно акту звіряння взаємних розрахунків між ПВТП «ДЖІ-ЕН-ЕЛ» та ТОВ «ЮНІСТЬ ТРЕЙД» від 31.03.2017 № 0000-000314 всього за січень 2016 року - березень  2017 рік за договором було поставлено товару на загальну суму 6437400,52 грн.
На підтвердження виконання умов договору стороною позивача надано копії: видаткових накладних, актів здачі-прийняття продукції, посвідчень про якість крупи, товарно-транспортних накладних, актів здачі-приймання робіт (надання послуг), фотозйомки вантажного автомобіля за період січня 2016 року по березень 2017 рік (т.1 а.с. 144-250, т.2 а.с. 1-84) платіжних доручень за період з січня 2016 року по лютий 2017 рік (т. 2 а.с. 121-154), податкових накладних за період з січня 2016 року по лютий 2017 рік, (т. 2 а.с. 156-227), податкової декларації з податку на додану вартість за 12 (дванадцять) місяців 2016 року (т. 2 а.с. 228-256, т. 3 а.с. 1-25; податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2017 року (т. 3 а.с. 26-29); оборотно-сальдових відомостей по рахунках за період за 2016, 2017 роки (т. 3 а.с. 30-71).
Як вбачається з копій платіжних доручень, оплата за отриманий товар позивачем здійснювалась через розрахункові рахунки підприємства, відкриті в АТ «КРЕДОБАНК» та               AT «ПОЛІКОМБАНК».
При цьому, за актом звіряння взаємних розрахунків № 0000-000314, станом на 31.03.2017, оплату за одержаний товар ПВТП «ДЖІ-ЕН-ЕЛ» здійснило в повному обсязі, заборгованість перед ТОВ «ЮНІСТЬ ТРЕЙД» відсутня.
Також, на виконання вимог Податкового кодексу України, ТОВ «ЮНІСТЬ ТРЕЙД» - продавцем були складені податкові накладні період з січня 2016 року по лютий 2017 рік, які були своєчасно зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних з дотриманням строків реєстрації визначених законодавством України (т. 2 а.с. 156-227).
Додатково, матеріалами справи підтверджується реалізація ПВТП «ДЖІ-ЕН-ЕЛ» товару - партій крупи перлової  закордонним покупцям, з оформленням відповідних первинних документів, сертифікатів, вантажних митних декларацій, вивозу товару за межі кордону України та отриманням валютної виручки (т. 3 а.с. 220-252, т. 4 а.с. 1-131).
Судом першої інстанції було відхилено посилання податкового органу на відсутність у контрагента позивача - ТОВ «ЮНІСТЬ ТРЕЙД» матеріальних та трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності, неподання податкової та фінансової звітності, невідповідності задекларованих обсягів доходів, придбаних і реалізованих обсягів крупи перлової тощо, з урахуванням того, що вказані доводи не грунтуються на реальних фактах та є лише витягом інформації з баз даних податкової.
Колегія суддів зважає на те, що на противагу зазначеному, з договору № ОП-002 від 16.07.2015 слідує, що ТОВ «ЮНІСТЬ ТРЕЙД» орендувало у ТОВ «АГРОФІРМА «РІВНОПІЛЬСЬКА» складські приміщення (свинарник, загальною площею 952,4 м.кв. та свинарник, загальною площею 950,9 м.кв., розташовані за адресою: Чернігівська обл., Чернігівський р-н.,  с. Рівнопілля, вул. Перемоги, буд. 22 б та буд. 22 в ), за договором             № 02/12/10 від 12.10.2015 ТОВ «ЮНІСТЬ ТРЕЙД» орендувалося нерухоме майно у            ТОВ «КАЙДЗЕН ГРУП» (майстерня загальною площею 393,9 м.кв., розташована за адресою: Чернігівська обл., Чернігівський р-н., с. Рівнопілля, вул. Перемоги, буд. 28 та за договором № 01/03/01 від 03.01.2016 підприємством орендувалося обладнання для виробництва круп`яних виробів у ТОВ «ТРЕЙД МАКСІМА» (т. 4, а.с. 133-147).
Також, важливим є звернення уваги судом першої інстанції на доводи сторони відповідача щодо невідповідності придбаного і реалізованого товару ТОВ «ЮНІСТЬ ТРЕЙД» (за даними податкових накладних, підприємством придбавався ячмінь і крупа перлова, а в подальшому, ПВТП «ДЖІ-ЕН-ЕЛ» реалізовувалась крупа перлова полірована      № 1).
Під час розгляду спору в суді першої інстанції було встановлено, що крупа перлова виготовляється із ячменю шляхом сепарування, видалення плодових оболонок і зародку та одного циклу шліфування його зерен. В результаті другого циклу шліфування крупа перлова стає крупою перловою полірованою. При цьому, примітка № 1 означає розмір крупинок. Отже, ТОВ «ЮНІСТЬ ТРЕЙД» маючи орендоване обладнання для виробництва круп`яних виробів, придбавало ячмінь і крупу перлову, а продавало ПВТП «ДЖІ-ЕН-ЕЛ» крупу перлову поліровану № 1.
Щодо посилання сторони контролюючого органу на те, що ТОВ «ЮНІСТЬ ТРЕЙД» є фігурантом кримінального провадження № 32017100070000008 та відповідно до вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 29.03.2017 у справі № 755/3289/17                         (1-кп/755/416/2017) особу було визнано винним   у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою  статті 205-1 КК України (http://reyestr.court.gov.ua/Review/67463879).
Так, згідно вказаного вироку суду, особа_1, на якого в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців зареєстровано ТОВ «Центр Торг Компанія», і що визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 205-1 КК України, сприяв у придбанні товариства не з метою здійснення господарської, а з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, а саме з метою сприяння суб`єктам господарювання, серед яких (згідно автоматичної інформаційної системи «Податковий блок») і ТОВ «ЮНІСТЬ ТРЕЙД».
Однак, ухвалою Київського апеляційного суду від 20.11.2019, вирок Дніпровського районного суду м. Києва було скасовано в зв`язку з тим, що при формулюванні обвинувачення та його правовій кваліфікації було зазначено обставини, що виходять за межі диспозиції частини першої  статті 205-1 КК України, а саме, вирішено питання неправомірності дій інших осіб, в тому числі і ТОВ «ЮНІСТЬ ТРЕЙД», встановивши преюдиційні факти щодо них, що призвело до ухвали незаконного та несправедливого рішення (http://reyestr.court. gov.ua/Review/86069656).
Таким чином, колегія суддів вважає цілком обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що господарські операції з придбання ПВТП «ДЖІ-ЕН-ЕЛ» у                     ТОВ «ЮНІСТЬ ТРЕЙД» крупи перлової полірованої №1 за договором постачання № 32 від 08.12.2015 є реальними та фактично відбулися, здійснені в рамках основної діяльності підприємства, підтверджуються належним чином оформленими первинними документами, на противагу чому, контраргументи податкового органу є неналежно підтвердженими та спростовуються наданими до матеріалів справи стороною позивача первинними документами по взаємовідносинам з контрагентом, достовірність та правильність оформлення яких, не була спростована (поставлена під сумнів) стороною відповідача під час розгляду цього спору в суді.
У частині виявлених порушень під час документального оформлення господарських операцій ПВТП «Джі-Ен-Ел» з ТОВ «Ран-Агро 2016», колегія суддів зважає на таке.
Так, за типовим договором складського зберігання зерна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку випуску бланків складських документів на зерно, їх передачі та продажу зерновим складам та типового договору складського зберігання зерна» від 11.04.2003 № 510 (зі змінами та доповненнями), поклажодавець зобов`язується передати за заліковою вагою на зерновий склад, який зобов`язується прийняти таке зерно для зберігання на визначених цим договором умовах і в установлений строк повернути його поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач у стані, передбаченому цим договором та законодавством. При цьому зерновий склад видає посвідчення про відповідність якості зерна державним стандартам, а у разі невідповідності якості показників зерна вимогам державних стандартів зерновий склад за письмовою згодою поклажодавця та за його рахунок доводить зерно до необхідної кондиції. До обов`язків зернового складу типовим договором, зокрема, віднесено: прийняти зерно за заліковою вагою та провести перевірку його якості; надати додаткові послуги у разі одержання від поклажодавця письмового замовлення на такі послуги; видати складські документи на зерно не пізніше наступного робочого дня після прийняття його на зберігання.
Тобто, з наведеного слідує, що відповідний зерновий склад приймає зерно на зберігання за заліковою вагою, тобто, зменшеною на розрахункову величину маси відхилень показників якості від базисних кондицій (показників якості зерна, установлених діючою нормативною документацією).
Так, згідно п. 1.1, 3.1 договору поставки зернобобових № 68 від 02.04.2018, що постачальник (ТОВ «РАН-АГРО 2016») приймає на себе обов`язки по поставці на умовах FCA - елеватор ПрАТ «Богуславське ХПП» товару в асортименті та по цінам, вказаним в таблиці 1, на умовах передбачених Договором, а покупець (ПВТП «ДЖІ-ЕН-ЕЛ») зобов`язується прийняти поставку та оплатити поставлений товар. Якість товару, що поставляється по цьому договору, повинна підтверджуватися свідоцтвами про якість та відповідати встановленим нормам та стандартам, а саме, ДСТУ 4964:2008 та умовам даного договору: вологість - не більше 12%; масова частка білка в перерахунку на сиру речовину - не менше 73%; масова частка олії в перерахунку на суху речовину - не менше 20%; олійна домішка - не більше 18%; сміттєва домішка - не більше 2%.
Місцем поставки вважається склад FCA - елеватор ПрАТ «Богуславське ХПП». Товар вважається прийнятим за якістю відповідно до свідоцтва про якість та результатів випробувань в ВТЛ елеватора ПрАТ «Богуславське ХПП», а за кількістю та найменуванням - згідно складських квитанцій (п. 6.1, 6.2 договору).
Отже, оскільки зерновий склад приймає зерно на зберігання за заліковою вагою, вага товару, визначена у видатковій накладній № 23 від 12.04.2018, а саме -129,007 т, складеній між ТОВ «РАН-АГРО 2016» та ПВТП «ДЖІ-ЕН-ЕЛ», відповідає умовам вказаного договору та підтверджується даними складських квитанцій ПрАТ «Богуславське ХПП» (т. 4 а.с. 225      т. 5, а.с. 74, 75). Також, на підтвердження виконання умов договору поставки зернобобових № 68 від 02.04.2018 позивачем, зокрема, надано копії: товарно-транспортних накладних, видаткової накладної № 23 від 12.04.2018, платіжних доручень, складських квитанцій на зерно (т. 4, а.с. 225, 226, 227, 228, т. 5 а.с. 74, 75).
Щодо різниці між фактичною та заліковою вагою, зазначеною в складських квитанціях, то за даними складських квитанцій ПрАТ «Богуславське ХПП», останнім було прийнято на зберігання від ПВТП ДЖІ-ЕН-ЕЛ» зерно сої: 06.04.2018   фізичною вагою - 28860 кг, заліковою - 27887 кг (різниця - 973 кг); 11.04.2018 фізичною вагою - 61840 кг, заліковою - 61840 кг; 11.04.2018 фізичною вагою - 39280 кг, заліковою - 39280 кг; разом фізичною вагою 129 980 кг, заліковою - 129 007 кг (різниця - 973 кг). Згідно акту-розрахунку № 00000000011 від 20.04.2018, акту про надання послуг № 20   від 20.04.2018, акту прийому-передачі відходів від 20.04.2018, зерновим складом ПрАТ «Богуславське ХПП» було надано ПВТП «ДЖІ-ЕН-ЕЛ» послуги з очистки 27887 кг зерна сої, в результаті чого утворилося 973 кг відходів III категорії (т. 5,   а.с. 77, 78, 79), з урахуванням чого, складення видаткової накладної на приймання-передачу зерна сої між ПВТП «ДЖІ-ЕН-ЕЛ» та ТОВ «РАН-АГРО 2016» після приймання зерна на зберігання ПрАТ «Богуславське ХПП» і визначення останнім саме залікової, а не фізичної ваги цього зерна, відповідає умовам договору поставки зернобобових      № 68 від 02.04.2018.
Також, щодо зазначення про ланцюг придбання ТОВ «РАН-АГРО 2016» сої, яка в подальшому була реалізована на користь ПВТП «ДЖІ-ЕН-ЕЛ», за договором поставки № 68 від 02.04.2018 та відповідно до видаткової накладної № 23 від 12.04.2018, позивачем було придбано 129,007 т., при цьому, відповідно до видаткової накладної № РН-0000001               від 06.04.2018 ТОВ «РАН-АГРО 2016» одержав від СФГ «ЛІЛІЯ» 27,887 т сої, яку            ПрАТ «БОГУСЛАВСЬКЕ ХПП» прийняло на зберігання від ПВТП «ДЖІ-ЕН-ЕЛ» за складською квитанцією № 401 від 06.04.2018 (т. 5, а.с. 74, 96).
11.04.2018 ТОВ «РАН-АГРО 2016» одержав за видатковою накладною № 169 від Державного підприємства «Дослідне господарство «Еліта» Миронівського інституту             ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України» 61880 кг сої, яку               ПрАТ «БОГУСЛАВСЬКЕ ХПП» прийняло на зберігання від ПВТП «ДЖІ-ЕН-ЕЛ» за складською квитанцією № 402 від 11.04.2018 (т. 5, а.с. 74, 105).
02.04.2018 ТОВ «РАН-АГРО 2016» одержав від Приватної фірми «АРГО» сою вагою   41,76 т за видатковою накладною № 4 та 12.04.2018 ПрАТ «БОГУСЛАВСЬКЕ ХПП» прийняло на зберігання від ПВТП «ДЖІ-ЕН-ЕЛ» за складською квитанцією № 403 сою вагою 39280 кг (т. 5, а.с. 75, 98).
Наведеним вище підтверджується, що весь обсяг сої, поставленої ТОВ «РАН-АГРО 2016» за договором № 68 від 02.04.2018 до ПВТП ДЖІ-ЕН-ЕЛ» відповідає обсягам наявним у продавця та належним чином документально оформлено.
Колегія суддів констатує, що первинні документи позивача по взаємовідносинам з наведеними вище контрагентами мають всі необідні обов`язкові реквізити, визначені податковим законодавством. На противагу зазначеному, податковим органом під час судового розгляду справи та під час апеляційного перегляду, не було наведено будь-яких переконливих доводів та не надано належних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, та/або свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, та/або про наявність інших обставин що підтверджують недобросовісність саме позивача, як платника податків, а наведені вказівки на можливі ознаки нереальності таких операцій не підтвердились та спростовані на основі наявних в справі первинних документів бухгалтерського обліку. 
Тож, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наведені та описані вище господарські відносини між позивачем та контрагентами мали реальний характер, підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, спричинили реальні зміни майнового стану позивача, та були належним чином відображені у податковій звітності, а тому, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 16.03.2020 № 00000970500 та від 16.03.2020 № 00000980500 є протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем під час розгляду спору була доведена протиправність оскаржуваних в даній справі рішень, а суб`єктом владних повноважень - податковим органом так і не спростовано доводів позовної заяви.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення, а здебільшого відтворюють висновки акта перевірки та стосуються обставин, правову оцінку по яким вже було надано судом першої інстанції, однак, апелянтом при цьому не зазначено у чому саме полягає помилковість таких висновків суду, чи в чому саме допущено порушення норм матеріального/процесуального права.
Згідно з приписами частини першої ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.      
Керуючись ст. ст. 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

                                                 П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного  управління Державної податкової служби України у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.08.2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                          О.М. Ганечко

Судді                                                                                                       В.В. Кузьменко

                                                                                                            Я.М. Василенко