Справа № 756/13506/20	 	 	 	     Головуючий у І інстанції Родіонов С.О.	
Провадження №  33/824/98/2021	 	 	 	     Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.	

 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
5 лютого 2021 року                                                                                             м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Фогель В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Фогель В.В. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 9 грудня 2020 року, якою 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. на користь держави,
 
В С Т А Н О В И В :
 
Відповідно до постанови судді,08.10.2020 року об 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 11 керував автобусом «Атаман-А092», державний номер НОМЕР_1 , здійснював регулярні перевезення пасажирів, без засобів індивідуального захисту а саме: без маски, чим порушив постанову КМУ №641 від 22.07.2020 року.
 
Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Фогель В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 9.12.2020 року, постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
 
            Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова є незаконною. Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який пункт нормативно-правового акту порушено ОСОБА_1 . Крім того, до матеріалів справи не долучено доказів на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу. Також зазначає, що         ОСОБА_1 зняв маску лише коли вийшов з автобуса, оскільки була технічна перерва.
 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд  вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.
У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 44-3 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 530038 від 8.10.2020 року, згідно якого 08.10.2020 року об 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 11 керував автобусом «Атаман-А092», девжавний номер НОМЕР_1 , здійснював регулярні перевезення пасажирів, без засобів індивідуального захисту а саме: без маски, чим порушив постанову КМУ №641 від 22.07.2020 року(а.с. 1); рапортом поліцейського УПП у місті Києві Департаменту патрульної поліції (а.с. 3); фотографією, доданою до матеріалів справи (а.с. 4). 
 
Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 зняв маску лише коли вийшов з автобуса, є необґрунтованими, оскільки спростовуються фотографією, доданою до матеріалів справи.
Досліджені під час розгляду справи докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, а отже підтверджують факт здійснення ОСОБА_1 регулярних перевезень пасажирів без засобів індивідуального захисту та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Проте, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пенсійний вік та майновий стан, а також ті обставини, що ОСОБА_1  раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, відсутність тяжких наслідків вчиненого, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Враховуючи наведене, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а постанова судді першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі.
Керуючись ст. 22, 284, 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Фогель В.В. - задовольнити частково.
Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 9 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.
Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
            Суддя                                                                                         А.М. Дрига