03.03.21
22-ц/812/380/21
Провадження № 22-ц/812/380/21 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2021 року м. Миколаїв 
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді - Бондаренко Т.З., 
суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,
із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу №486/1455/20 за апеляційною скаргою
 
     Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційного об`єднання» 
 
на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 грудня 2020 року про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 486/1455/20 за позовом 
 
Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-
 
в с т а н о в и в:
Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 листопада 2020 року заяву позивача Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» про відмову від позову та закриття провадження по справі задоволено. Провадження у справі за вказаним позовом закрито.
В грудні 2020 року позивач звернувся з заявою щодо ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення судового збору з відповідача. Позивач зазначав, що подав заяву про відмову від позову в зв`язку із задоволенням вимог відповідачкою після пред`явлення позову, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову та стягнути з відповідачів на його користь судові витрати у справі по сплаті судового збору.
Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 грудня 2020 року у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі відмовлено.
В апеляційній скарзі КП «Житлово-експлуатаційне об`єднання» просило скасувати вказане судове рішення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні судового рішення щодо прийняття відмови від позову та закритті провадження суд не розподілив судові витрати та помилково відмовив в ухваленні додаткового рішення через, те що ЗУ «Про судовий збір» не передбачено повернення судового збору у разі закриття провадження у справі у разі відмови позивача від позову і така відмова визнана судом.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат суд першої інстанції, виходив із того, що оскільки позивач відмовився від позову то повернути судовий збір, сплачений ним за подачу позову він не може оскільки таке не передбачено ЗУ «Про судовий збір».
Проте з таким висновком не можна погодитися, зважаючи на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
        Згідно з п. 4 ч.ч. 1, 2  ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення с удового збору з державного бюджету.
На підставі заяви позивача суд першої інстанції своєю ухвалою від 27 листопада 2020 року прийняв відмову від позову та закрив провадження у справі. Проте, питання щодо розподілу судових витрат в даній ухвалі судом не було вирішено.
       11 грудня 2020 року позивач КП «Житлово-експлуатаційне об`єднання» звернулося до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення та вирішити питання щодо розподілу судових витрат в порядку передбаченому ч. 3 ст. 142 ЦПК України.
         Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із ст. 258 ЦПК України, ухвала є одним із видів судового рішення.
Згідно ч.3 ст.142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
       Так з матеріалів справи вбачається, що позов КП «Житлово-експлуатаційне об`єднання» пред`явило до суду 23 вересня 2020 року, 07 жовтня 2020 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 30 жовтня 2020 року та під час якого розгляд справи було відкладено на 27 листопада 2020 року, в зв`язку з неявкою відповідачки. 
       Із змісту ухвали суду від 27 листопада 2020 року про закриття провадження у справі вбачається, що позивач звернувся з заявою про відмову від позову та закриття провадження у справі. В той час в матеріалах справи вказана заява відсутня, проте вона надана апелянтом до апеляційного суду. Із даної заяви слідує, що підставою відмови є добровільна сплата відповідачем суми заявленої в позові після його пред`явлення, в зв`язку з чим позивач просив в порядку розподілу судових витрат стягнути 2102 грн. судового збору. На підтвердження сплати відповідачкою спірної суми, позивачем КП «Житлово-експлуатаційне об`єднання» надано довідку № 51 від 26 листопада 2020 року (а.с.77).
       В той же час відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, районний суд не навів аргументів щодо відхилення наведених позивачем доводів, та замість вирішення питання щодо розподілу судових витрат, послався на відсутність підстав для повернення суми судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір». Однак із заявою про повернення судового збору позивач до суду не звертався. 
       Таким чином, районний суд фактично не розглянув вимоги позивача з заявлених ним підстав про ухвалення додаткового рішення, та не дав оцінку наведеним в заяві обставинам. 
За такого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, 
   Керуючись ст.ст.  376, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
     Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання»  задовольнити частково.
Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 грудня 2020 року скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту 05 березня 2021 року.
   Судді:                                                                 Т.З.Бондаренко 

      Т.В.Крамаренко 

        В.І.Темнікова