Єдиний унікальний номер 234/3121/18 
Номер провадження 22-ц/804/412/21        

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

17  лютого 2021 року
          
м. Бахмут 

справа  № 234/3121/18
провадження  № 22-ц/804/412/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого          Хейло Я.В.,
суддів           Мірути О.А., Тимченко О.О.
за участю секретаря        Цимбал Д.А.

учасники справи:

заявник                                    Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,
заінтересовані особи                    
ОСОБА_1    
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сингаївський Сергій Степанович на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 26 березня 2018 року по цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заінтересовані особи  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (суддя Данелюк О.М.), ухваленого в приміщенні суду в місті Краматорськ Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ ЗАЯВИ

У березні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі – ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», Товариство) звернулося  до Краматорського міського суду Донецької області  з заявою про поновлення пропущеного строку та видачу дублікату для пред`явлення виконавчого документа до виконання, боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Заяву мотивовано тим, що Совєтським районним судом м. Макіївки Донецької області 25 червня 2010 року ухвалено рішення по справі № 2-1517/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно суми боргу за кредитним договором, яким позовні вимоги задоволено та стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/11-191/64-078 від 04.02.2008 року в сумі 894618грн. 86коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700 грн, інформаційно-технічне забезпечення 120 грн., а всього сума боргу - 896438грн. 86коп. 
06.07.2010 року Совєтським районним судом м.Макіївки Донецької області видано виконавчі листи по справі №2-1517/2010, які в подальшому було направлено до Совєтського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області та відкрито виконавчі провадження по стягненню ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суми боргу 894618грн. 86коп. витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700 грн, інформаційно-технічне забезпечення 120грн., а всього сума боргу - 896438грн. 86коп. з кожного. 
23 серпня 2016 року між Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та Публічним акціонерним товариством «ВЕКТОР БАНК» (далі - ПАТ «ВЕКТОР БАНК) укладено Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/11-191/64-078 від 04.02.2008 року, укладеними між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 перейшло до ПАТ «ВЕКТОР БАНК».
23.08.2016 року між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія) укладено Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/11-191/64-078 від 04.02.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».
29.08.2017 року Краматорським міським судом Донецької області ухвалою №234/12558/17 було замінено сторону виконавчого провадження Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у цивільній справі №2-1517/2010. 
ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до Совєтського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області з запитами про надання інформації по виконавчому провадженню, на які отримано відповідь, що матеріали виконавчих проваджень залишені на території (зона проведення активної фази АТО), де раніше був розташований відділ та подальше проведення виконавчих дій неможливо у зв`язку з тим, що матеріали виконавчого провадження перебувають на території на якій на даний час проводиться активна фаза АТО, Совєтським ВДВС м. Макіївка переміщено на територію, підконтрольній Українській владі. В наслідок того, що виконавчі листи залишено на території (зони проведення активної фази АТО) та втрачено, тому строк їх пред`явлення пропущено з причин не залежних від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просило видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ УХВАЛИ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 26 березня 2018 року заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання задоволено.
Поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у Совєтському відділі державної виконавчої служби м. Макіївка.
Видано ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» дублікат виконавчого листа по справі №2-1517/2010 від 25.06.2010 року за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №014/11-191/64-078 від 04.02.2008 року в сумі 894618грн. 86коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700грн, інформаційно-технічне забезпечення 120грн., а всього сума боргу - 896438грн. 86коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неповне з`ясування обставин справи та на порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити.

ЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Звертає увагу, що заява Товариства про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого документа підписано представником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» І.П. Бондар на підставі довіреності. Проте в матеріалах справи відсутні ордер та копія свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_3 , крім того Статут Товариства не містить положень про надання повноважень Бондар І.П. на здійснення представництва в суді.

Боржник ОСОБА_1 , відповідно до вимог закону, не повідомлявся про час та місце судового розгляду, чим було порушено його права.

Зазначає, що виконавчий документ було повернуто стягувачу 10.11.2014 року, проте заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання подано лише 14.03.2018 року.

  Крім того, посилається на п. 13.6, п. 13.7 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, та зазначає, що разом з заявою про видачу дублікату виконавчого документа було подано витяг з ЄДРСР (копію судового рішення), який в розумінні процесуального закону не є копією судового рішення, оскільки не підписане відповідальним працівником суду та суддею, не скріплено гербовою печаткою суду.

Також звертає увагу, що суд не мав підстав для прийняття рішення про видачу дублікату виконавчого документа, оскільки ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 29 серпня 2017 у справі № 234/12558/17 замінено сторону у справі, а не сторону виконавчого провадження.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не надходив.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Сингаївський С.С. у засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги повністю підтримав, просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати.
Представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»  в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу у відсутність представника товариства та відхилити скаргу.

Зацікавлені особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником – адвокатом Сингаївським С.С., слід задовольнити виходячи з наступного.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ  ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті  367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно  з частиною  першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий документ було втрачено, оскільки 10.11.2014 такий документ повернуто стягувачеві, проте виконавчий лист № 2-1517/2010 на адресу стягувача не надійшов.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

25.06.2010 року рішенням Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області по справі № 2-1517/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно суми боргу за кредитним договором, позовні вимоги задоволено та стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/11-191/64-078 від 04.02.2008 року в сумі 894618грн. 86коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700грн, інформаційно-технічне забезпечення 120грн., а всього сума боргу - 896438грн. 86коп.

06.07.2010 року Совєтським районним судом м. Макіївки Донецької області видано виконавчі листи по справі №2-1517/2010, які в подальшому було направлено до Совєтського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області та відкрито виконавчі провадження по стягненню ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суми боргу 894618грн. 86коп. витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700грн, інформаційно-технічне забезпечення 120грн., а всього сума боргу - 896438грн. 86коп. з кожного.

23.08.2016 року між Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «ВЕКТОР БАНК» укладено Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/11-191/64-078 від 04.02.2008 року, укладеними між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 перейшло до ПАТ «ВЕКТОР БАНК».

23.08.2016 року між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/11-191/64-078 від 04.02.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

29.08.2017 року ухвалою Краматорського міського суду Донецької області по справі №234/12558/17 було замінено сторону Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у цивільній справі №2-1517/2010. (а.с. 22-23)

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат – це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Апеляційний суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку  з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили. 

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 1 частини першої статті 21 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент видачі виконавчих листів.

У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення  виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення  виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній станом на день видачі виконавчого листа, виконавчі листи та інші судові документи могли бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2010 року Совєтським районним судом м. Макіївки Донецької області видано виконавчі листи по справі №2-1517/2010, які в подальшому було направлено до Совєтського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області та відкрито виконавчі провадження по стягненню ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суми боргу 894618грн. 86коп. витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700грн, інформаційно-технічне забезпечення 120грн., а всього сума боргу - 896438грн. 86коп. з кожного.

Згідно відповіді Совєтського ВДВС м. Макіївка від 17.10.2017 року № 14.11-15-447 – 10.11.2014 року виконавчий документ повернуто стягувачеві. (а.с. 5)

Надалі, згідно матеріалів справи, 23.08.2016 року між Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «ВЕКТОР БАНК» укладено Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/11-191/64-078 від 04.02.2008 року, укладеними між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 перейшло до ПАТ «ВЕКТОР БАНК».

23.08.2016 року між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/11-191/64-078 від 04.02.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

29.08.2017 року ухвалою Краматорського міського суду Донецької області по справі №234/12558/17 було замінено сторону Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у цивільній справі №2-1517/2010. (а.с. 22-23)

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 07.03.2018 року) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Таким чином, у зв`язку з  повернення 10.11.2014 року виконавчого документа стягувачеві мале місце переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заявником у відповідності з вимогами статтей 76-81 не надано доказів на підтвердження того, що виконавчий документ було втрачено первісним стягувачем, крім того, не доведено обґрунтованість пропущення строку пред`явлення  виконавчого листа до виконання за період з 2014 року по березень 2018 року, тобто понад три роки.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цієї частині є обґрунтованими.

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 р. у справі № 6/275-08, від 15.08.2018 р. у справі № 6/256, від 26.04.2018 р. у справі № 922/6111/15 та від 21.01.2019 у справі № 916/215/15-г).

Факт заміни кредитора його правонаступником не може бути поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому висновки суду першої інстанції про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строків на його пред`явлення до виконання є помилковими.

Відповідно до частини 5 статті 15 чинної редакції Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», замінивши у виконавчому провадженні первісного стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчому провадженні первісним стягувачем до його заміни правонаступником.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

При цьому, доводи заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про те, що рішення суду повинно бути обов`язково виконано, колегія суддів відхиляє, оскільки ці доводи самі по собі не можуть бути безумовною підставою для видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання за відсутності належних доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа.

Визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Крім, того відповідно до 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Даних про належне повідомлення ОСОБА_1 , як заінтересованої особи, про час та місце судового розгляду справи 28 березня 2018 року матеріали справи не містять , що суперечить вимогам ст.433 ЦПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення постановлено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до пункту 4 частини 2 статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пунктів 1-4 частини 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки суд першої інстанції при вирішенні справи припустився порушень процесуального та матеріального закону, подану апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, - 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 26 березня 2018 року скасувати.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового   шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Головуючий              Я.В. Хейло    

Судді                О.А. Мірута

              О.О. Тимченко

Повне судове рішення складено 17.02.2021 року                     Я.В.Хейло