Номер провадження: 33/813/428/21
Номер справи місцевого суду: 521/1697/21 
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І.А. 
Доповідач Прібилов В. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Прібилов В.М.,
за участю: секретаря судового засідання - Альбрехта І.С.,
представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Семенової Н.С.,
розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Семенової Н.С. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 22.02.2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22.02.2021 року
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 6 місяців.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривень 00 копійок на користь держави.
Згідно постанови, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №083275 від 22.01.2021 року встановлено, що ОСОБА_1 о 08 годині 10 хвилин 22.01.2021 року, в м. Одесі, по вул. Тираспольське шосе, напроти будинку 22/8, керував автомобілем «DAF XF 105.410» д.н. НОМЕР_1 , що мав технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація вказаного автомобіля забороняється, а саме: без передбачених задніх бризковиків, чим повторно протягом року вчинив правопорушення та порушив вимоги п. 31.4.7 (е) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.
На дану постанову представник ОСОБА_1 - адвокат Семенова Н.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 22.02.2021 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КупАП.
В обґрунтування вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 у період з21.02.2021 року по 23.02.2021 року знаходився у відрядженні, копію постанови суду першої інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Семенова Н.С. отримала 23.02.2021 року, про що міститься відмітка в матеріалах справи.
В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначає, що:
-після навантаження та перед виїздом був здійснений огляд транспортного засобу, при якому встановлено, що транспортний засіб має технічно справний стан; 
-про те, що бризговики були втрачені не знав, оскільки їхав без зупинок;
-матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 діяв з умислом або з необережності, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони правопорушення;
-до матеріалів справи не додано протоколу огляду транспортного засобу, пояснення свідків, фото, відео фіксації правопорушення, посилань на нормативні акти, якими передбачено конструкцію складових частин транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , документів, якими передбачено наявність відповідних бризговиків та місце їх встановлення, доказів у підтвердження створення небезпеки для пасажирів чи інших учасників дорожнього руху під час керування таким транспортним засобом без задніх бризковиків.
-суд першої інстанції не перевірив відомостей щодо особи правопорушника. 
Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи; заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Семенової Н.С., яка підтримала доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідним поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції - змінити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
На підтвердження доводів апелянта про те, що копію постанови суду першої інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Семенова Н.С. отримала 23.02.2021 року, то матеріали справи містять розписку (а.с.9) про дату отримання постанови суду першої інстанції представником ОСОБА_1 - адвокатом Семеновою Н.С., а саме 23.02.2021 року.
Зазначені обставини, з урахуванням розгляду адміністративної справи за відсутності ОСОБА_1 та подання апеляційної скарги 04.03.2021 року, свідчать про існування підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду як пропущеного з поважних причин, незалежних від волі скаржника.
Разом з тим, апеляційний суд не в змозі погодитись із доводами апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП з огляду на наступні обставини.
Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Згідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 - адвокат Семенова Н.С. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. При цьому звернула увагу суду на те, що перед виїздом автомобіля під керуванням ОСОБА_1 був здійснений огляд транспортного засобу, при якому встановлено, що транспортний засіб має технічно справний стан. Після зупинки працівниками поліції транспортного засобу та виявленні технічних несправностей, ОСОБА_1 їх усунув, шляхом придбання та встановлення інших бризковиків, відсутність яких була виявлена під час зупинки його автомобілю. Також зазначила, що суд першої інстанції не перевірив відомостей щодо особи правопорушника, який працює водієм автомобілю та зазначена робота є єдиним доходом його сім`ї. 
Згідно п. 31.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Відповідно п. 31.4.7 (Е) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.
Встановлені апеляційним судом обставини, беззаперечно вказують на недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 31.4.7 (Е) Правил дорожнього руху України та свідчать про необгрунтованість доводів апеляційної скарги у цій частині.
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає законним та обґрунтованим рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Однак, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Враховуючи обставини скоєного правопорушення, відсутності будь яких негативних наслідків та усунення ОСОБА_1 безпосередньо після виявлення правопорушення його наслідків шляхом встановлення нових бризковиків, тобто усунення наслідків правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що вчинене адміністративне правопорушення є малозначним
При цьому, з огляду на характеризуючі особу правопорушника дані, який згідно із матеріалами справи є професійним водієм вантажного автомобіля і ця професія є єдиним джерелом доходу сім`ї, позбавлення ОСОБА_1 у даному випадку права керування не можна вважати належним та справедливим заходом примусу, оскільки його застосування унеможливить засобів утримання та існування його родини. 
На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.
Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Семенової Н.С. підлягає частковому задоволенню, оскаржувана постанова судді першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення підлягає зміні та прийняття апеляційним судом рішення про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного правопорушення з оголошенням останньому усного зауваження, а в іншій частині залишенню без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Семенової Н.С. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 22.02.2021 року - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 22.02.2021 року.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Семенової Н.С. - задовольнити частково. 
Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22.02.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 6 місяців - змінити.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та обмежитися усним зауваженням.
В іншій частині постанову залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Суддя 
       Одеського апеляційного суду                                         В.М. Прібилов