ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/3776/20                                                             Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 березня 2021 року                                                                                 м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача:                  Беспалова О. О., суддів: Грибан І. О., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 23.10.2020) у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення                  № 0001953201 від 17.02.2020 року.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року позов задоволено у повному обсязі.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом безпідставно зроблено висновки про ненадання належних доказів в підтвердження допущення позивачем порушень вимог законодавства в частині реалізації алкогольного напою за ціною нижчою, ніж встановлена Постановою №957, оскільки такі  у повній мірі підтверджено актом перевірки. 
До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Натомість, до Шостого апеляційного адміністративного суду 08.02.2021 від апелянта надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року в судовому засіданні.
Розглянувши вказане клопотання апелянта, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів КАС України, а саме п. 4 ч. 9 ст. 171 питання про те за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа суддя вирішує після одержання позовної заяви. У свою чергу, зі змісту ухвали про відкриття провадження в даній справі від 10 липня 2020 року вбачається, що суд вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
За наведених обставин, проаналізувавши матеріали апеляційної скарги та зміст оскаржуваного рішення, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 12 КАС України, колегією суддів встановлено, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, а справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаного клопотання. 
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.
Як вбачається з матерів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 10.05.2012 про що внесено запис в Єдиний державний реєстр юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №23380000000002481. 
06.05.2020 між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар) укладено договір оренди приміщення (торговий павільйон) за адресою: АДРЕСА_2    строком на 2 роки.
Відповідно до наказу ГУ ДПС у Київській області №41 від 10.01.2020 та направлення на перевірку №33 від 21.01.2020, №34 від 21.01.2020 посадовими особами контролюючого органу проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , об`єкт перевірки: магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Посадовими особами ГУ ДПС у Київській області 23.01.2020 складено акти про відмову від підпису у направлення на перевірку.
За результатами перевірки ГУ ДПС у Київській області складено акт (довідку) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України в сфері виробництва і обігу підакцизної продукції №16/10-36-32-00-10/ НОМЕР_1 від 24.01.2020.
Перевіркою встановлено факт реалізації пакету вина ординарного кріпленого міцного спеціального типу біле «Портвейн 333», об`ємом 1 л., міцністю 40%, по ціні 43 грн, чим порушено вимоги статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 та вимоги Постанови КМУ №957 від 30.10.2008.
На адресу позивача ГУ ДПС у Київській області засобами поштового зв`язку надіслано запрошення платника для складання протоколу про адміністративне правопорушення, яке вручено особисто 28.01.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0315122908675.
13.02.2020 посадовою особою ГУ ДПС у Київській області складено прокол №13 про адміністративне правопорушення щодо ФОП ОСОБА_1 .
На підставі акту перевірки №16/10-36-32-00-10/ НОМЕР_1 від 24.01.2020, відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення №0001953201 від 17.02.2020, відповідно до якого до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 10 000, 00 грн.
Не погоджуючись з актом фактичної перевірки, позивач оскаржив його до Державної податкової служби України в адміністративному порядку.
Рішенням від 24.04.2020 скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України, Законом України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» від 30 жовтня 2008 року №957(далі - Постанова №957) у відповідних редакціях, дійсних станом на час виникнення спірних правовідносин.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Пунктом 80.1статті    80 Податкового кодексу України    визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;
80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;
80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;
80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;
80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;
80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
Згідно з приписами п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки;
службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Відповідно до п.86.5 ст.86 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.
Відповідно до ч. 12 ст.18 Закону №481 надано Кабінету Міністрів України право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.
Відповідно до ст. 1 Закону №481 роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування;
Згідно з абз. 31 ст. 1 Закону №481 мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.
Постановою КМУ № 957 від 30.10.2008 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" (далі -Постанова КМУ №957) установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.
Пунктом 1 Постанови №957 встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком. 
Додатком до Постанови №957 визначено мінімальну роздрібну ціну «Вермути та інші вина виноградні натуральні з доданням рослинних або ароматизувальних екстрактів у скляній тарі місткістю 0,7 л, в інший тарі місткістю 1 л» 49 грн.
Пунктом 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17    Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790 (далі по тексту - Порядок №790) визначено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.
З аналізу наведених норм вбачається, що на суб`єкта господарювання покладено обов`язок здійснювати роздрібну алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат, зазначений у ліцензії, а також здійснення оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, не нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої; у випадку порушення зазначених вимог до суб`єкта господарювання застосовуються штрафні санкції.
Підстави для проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання визначаються статтею 80 ПК України. Однією із підстав проведення перевірки є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (п. 80.2.5 ст.80 ПК України).
Як вбачається з матерлів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, фактична перевірка позивача проведена контролюючим органом на підставі п. 80.2.5 ст.80 ПК України відповідно до наказу №41 від 10.01.2020 та направлення на перевірку №33 від 21.01.2020, №34 від 21.01.2020 (видані на двох ревізорів - інспекторів ДПС, які проводили перевірку).
З матеріалів перевірки вбачається, що продавець - ОСОБА_3 , яка була присутня під час проведення перевірки, відмовилася від підписання та отримання акта перевірки, про що складено акти відмови від підпису від 23.01.2020, які відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України є підставою для проведення фактичної перевірки.
Додатком до Постанови №957 визначено мінімальну роздрібну ціну вермутів та інших вин виноградних натуральних з доданням рослинних або ароматизувальних екстрактів у скляній тарі місткістю 0,7 л, в інший тарі місткістю 1 л.» 49 грн.
Фактичною перевіркою ФОП ОСОБА_1 встановлено факт реалізації пакету вина ординарного кріпленого міцного спеціального типу біле «Портвейн 333», об`ємом 1 л., міцністю 40%, по ціні 43 грн, чим порушено вимоги статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 та вимоги Постанови КМУ №957 від 30.10.2008.
Поряд із цим, як вірно зазначено судом першої інстанції, матеріали справи не містять доказів, що підтверджують продаж позивачем вказаного алкогольного напою за цінами, що вказані в акті перевірки.
Податковим органом як у відзиві на позов так і в апеляційній скарзі вказується, що факт встановленого порушення підтверджується фото фіксацією, оскільки на торговому об`єкті реєстратор розрахункових операцій (далі - РРО) відсутній.
Поряд з цим, як вірно встановлено судом першої інстанції, торговий павільйон за адресою: АДРЕСА_2 , який був об`єктом перевірки, згідно договору оренди приміщення від 06.05.2019 ОСОБА_1 передано в тимчасове володіння ОСОБА_2 .
Таким чином, приміщення за адресою розміщення АДРЕСА_2 згідно вказаного договору, перебувало на момент проведення контролюючим органом перевірки, у користуванні ОСОБА_2 , що виключає провадження саме позивачем господарської діяльності за вище вказаною адресою, відтак позивач в розумінні ПК України не належним суб`єктом відповідальності за порушення виявлені в ході проведення фактичної перевірки, яка оформлена актом    №16/10-36-32-00-10/ НОМЕР_1 від 24.01.2020.
ГУ ДПС у Київській області, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність саме за адресою: АДРЕСА_2 .
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та відповідно наявності підставі для задовлення позову. 
Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції. 
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                                   	                   О. О. Беспалов	
Суддя 	               І. О. Грибан	
Суддя	                 А. Б. Парінов	

(Повний текст постанови складено 25.03.2021 року)