П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/2451/20	
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі – ГУПФ України в Херсонській області), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність та скасувати рішення від 04.03.2020 року №1/03-15 про відмову у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління ДСА України в Херсонській області № 323/04 від 26.02.2020 року, починаючи з 19.02.2020 року.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач наголошував на конституційних принципах, що щомісячне довічне грошове утримання судді є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, спрямоване на забезпечення гідного життєвого рівня.
На думку позивача, з метою встановлення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці співмірним із суддівською винагородою, 18 лютого 2020 року Конституційний Суд України ухвалив рішення №2-р/2020, яким унормував, що у разі збільшення розміру суддівської винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично.
За таких підстав, позивач вважає, що з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення, він  має право на перерахунок грошового утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду працюючого судді, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Суд визнав протиправним та скасував рішення ГУПФ України в Херсонській області про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до заяви від 26.02.2020 року та зобов`язав його провести з 19.02.2020 року.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що після визнання неконституційними положень пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ (далі – Закон №1402-VІІІ) позивач, як суддя у відставці, набув право на перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди на підставі довідки ТУ ДСА в Херсонській області від 26.02.2020 року № 323/04.
До того ж, при вирішенні спору по суті, суд керувався висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 16.06.2020 року, яка прийнята за результатом розгляду зразкової справи №620/1116/20.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права, ГУПФ України в Херсонській області просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначив про відсутність правових підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Херсонській області від 26.02.2020 року № 323/04 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці, оскільки підвищення суддівської винагороди після 18 лютого 2020 року не відбулося.

Позивач не скористалась правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

Суддя Чаплинського районного суду Херсонської області у відставці ОСОБА_1 , перебуває на обліку в ГУПФ України в Херсонській області з 06.12.2014 року та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).
26.02.2020 року ТУ ДСА в Херсонській області видало на ім`я ОСОБА_1 довідку за №323/04, якою визначило розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно норм Закону №1402-VIII та рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020.
Того ж дня, ОСОБА_1 звернувся до ГУПФ України в Херсонській області із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі наведеної довідки.

04.03.2020 року ГУПФ України в Херсонській області прийняло рішення № 1/03-15, яким відмовило судді у відставці ОСОБА_1 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, мотивуючи тим, що рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020 не змінено розміри суддівської винагороди та не розглянуто питання про перерахунок щомісячного грошового довічного утримання суддям у відставці.
Окрім того відмова мотивована тим, що на час звернення заявника з відповідною заявою, Верховною Радою України не прийнято додаткового нормативно-правового акта, яким би визначалися умови та порядок перерахунку призначеного довічного грошового утримання суддям у відставці, на підставі рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.
Конституцією України визначено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.
Статтею 147 Конституції України встановлено, що Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції.
Діяльність Конституційного Суду України ґрунтується на принципах верховенства права, незалежності, колегіальності, гласності, обґрунтованості та обов`язковості ухвалених ним рішень i висновків.

Проведений аналіз доводів апеляції свідчить про те, що її ключовим аргументом є відсутність законодавчого підґрунтя для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки, після 18 лютого 2020 року, не відбувалося підвищення суддівської винагороди.
Проаналізувавши даний довід апеляційної скарги, колегія суддів вважає його необґрунтованим, з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 125 Конституції України встановлено, що Верховний Суд є найвищим судовим органом у системі судів загальної юрисдикції, а ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що Верховний Суд повинен забезпечувати сталість та єдність судової практики.
У зв`язку з цим, окрему увагу в КАС України зосереджено на створення механізмів, які забезпечать єдність практики щодо застосування норм права Верховним Судом. Зокрема, під зразковою адміністративною справою розуміється типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.
Дослідивши обставини даного спору, колегія суддів вважає, що він підпадає під ознаки типової адміністративної справи, яка розглянута Верховним Судом, як зразкова, в порядку статті 290 КАС України з прийняттям рішення від 16 червня 2020 року по справі №620/1116/20, оскільки:
- позивачами у них є судді у відставці, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України та отримують щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці;
- позивачі не проходили кваліфікаційне оцінювання суддів під час перебування на посаді судді;
- відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи);
- спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку із відмовою відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці з посиланням на те, що після 18 лютого 2020 року (дата ухвалення рішення Конституційного Суду України №2-р/2020) не приймалось нормативно-правового акта щодо зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді);
- позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу - судді у відставці, який не проходив кваліфікаційне оцінювання суддів, здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді, у правовідносинах, що виникли після дати ухвалення рішення Конституційним Судом України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020).
Відповідно до ч.3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Таким чином, вирішення даного адміністративного спору має здійснюватися судом з урахуванням правових висновків Верховного Суду у зазначеній зразковій справі.
Базуючись на висновках даного рішення, колегія суддів відзначає, що правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 18 лютого 2020 року №2-р/2020, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.
За таких підстав положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII  визнані неконституційними
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України Про Конституційний Суд України від 13.07.2017 року № 2136-VIII.
Як наслідок, з 19.02.2020 року на порядок обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці поширюються положення статті 142 Закону  №1402-VIII, в силу приписів частини четвертої якої суддя у відставці має право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Аргументи скаржника, що рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020 не визначено порядок його виконання, не засновані на законодавстві, адже підстави та порядок проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці визначені статтею 142 Закону № 1402-VIII та розділом ІІ Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1.
Так, відповідно до пунктів 3,4 вказаного Порядку звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді (в разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду України), який працює на відповідній посаді. Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.
Про те, що розмір суддівської винагороди збільшився свідчить довідка ТУ ДСА у Херсонській області 323/04 від 26.02.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 18.02.2020 року, що оформлена у відповідності до згаданого вище Порядку.
Зважаючи на наступне, зазначена довідка є підставою для здійснення такого перерахунку судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 року.

Суд апеляційної інстанції вважає законними та обґрунтованими доводи суду першої інстанції, що позивач з 19 лютого 2020 року, тобто з наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020, має право та підстави на перерахунок свого щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII на підставі довідки ТУ ДСА в Херсонській області від 26.02.2020 року № 323/04 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

У відповідності до ст. 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції переглянуто рішення суду першої інстанції, ухваленого  за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області – залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                                                 Л. В. Стас

суддя                                                                                 Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 01.03.2021 року.