КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА[1]
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
 
08 лютого 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 12 травня 2020 року, -
 
                                           ВСТАНОВИЛА:
 
Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 12 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік за те, що він 18 лютого 2020 року о 16-50год. в м. Києві по Мінському шосу, 12 керував автомобілем «Сітроен», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога КМНКЛ «Соціотерапія» №001603. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.02.2020 року, ОСОБА_1 знаходився в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.
Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 12 травня 2020 року, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , обґрунтовуючи тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам; працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння безпідставно, оскільки транспортним засобом він не керував, а лише знаходився біля нього. Також вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 252 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно не дослідив всіх обставин справи в їх сукупності, а відтак порушив його процесуальні права.
Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 12 травня 2020 року, мотивуючи тим, що строк на апеляційне оскарження строк пропустив з об`єктивних причин, зокрема про дату, час розгляду справи він належним чином повідомлений не був, копія судового рішення йому не вручалася, а про рішення дізнався під час ознайомлення з матеріалами справи.
З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 12 травня 2020 року  ОСОБА_1 поновити як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки у матеріалах справи відсутні дані, що спростовували би наведені апелянтом підстави.
ОСОБА_1 та його захисник Поліщук Р.М. неодноразово належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, в апеляційній інстанції не з`явилися, захисник Поліщук Р.М. подав клопотання про розгляд апеляційного провадження без їх участі. 
У зв`язку з чим, з урахуванням скорочених строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника Поліщука Р.М.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Також в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у тому числі відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.
Згідно протоколу серії ДПР18 № 259976 від 18.02.2020 року о 16-50 год. 18.02.2020 року в м. Києві по Мінському шосе, 12 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Сітроен», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога КМНКЛ «Соціотерапія» №001603. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.02.2020 року ОСОБА_1 знаходився в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 259976 від 18.02.2020 року, даних висновку лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001603 від 24.02.2020 року, складеному 18.02.2020 року о 17-50 год., відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного (канабіноїди) сп`яніння, - як належними та допустимими доказами відповідно до ст. 252 КУпАП.
Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження апелянта, що результат огляду лікарем-наркологом  ОСОБА_2 є недійсним, оскільки його огляд на стан сп`яніння здійснено з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, судом апеляційної інстанції перевірялися і свого підтвердження не знайшли. 
Так, огляд проведено з дотриманням ст. 266 КУпАП: лікарем-наркологом у закладі охорони здоров`я «Соціотерапія», тобто закладі, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженого управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, тобто у порядку, визначеному законом, а тому підстав вважати недійсним.
Також згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, а тому доводи апелянта про те, що огляд ОСОБА_1 проведено з порушенням, зокрема у відсутність свідків,- не узгоджуються з положеннями законом.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1  та скасування постанови Оболонського районного суду міста Києва від 12 травня 2020 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1            ст. 130 КУпАП, оскільки зазначена постанова є законною і обґрунтованою.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП,- 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 12 травня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 12 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності             ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її  винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя 
Київського апеляційного суду                                                      О.М. Сітайло

Справа № 33/824/329/2021 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП  Головуючий суддя у 1-й інстанції: Белоконна І.В.
                                                                                                                Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.