ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 609/538/19	Головуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В. 	
Провадження № 22-ц/817/112/21 	Доповідач - Бершадська Г.В.	
Категорія - 307000000   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Бершадська Г.В. 
суддів -  Гірський Б. О., Ходоровський М. В., 
з участю секретаря - Панькевич Т.І. 
апелянта  ОСОБА_1 , його представника та
  ОСОБА_2  

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 06 березня 2020 року (ухвалене суддею Ковтунович О.В., повний текст якого складено 06 березня 2020 року) у цивільній справі № 609/538/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:
       02 травня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 і після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , з якого Ѕ частка житлового будинку належала йому по закону як спільна сумісна власність подружжя (правовстановлюючий документ на вищевказане майно після смерті ОСОБА_6 не зберігся), а інша Ѕ частка житлового будинку належала ОСОБА_6 як спадкове майно, яке він прийняв після смерті своєї дружини ОСОБА_7 , однак на своє ім`я спадщину переоформити не встиг. 
       Також спадщина померлого ОСОБА_6 складається із права власності на дві земельні ділянки, які розташовані на території Васьковецької сільської ради Шумського району Тернопільської області площею 2.28 га з кадастровим номером земельної ділянки 6125881500010010064 і площею 0.62 га з кадастровим номером земельної ділянки 6125881500010010065. 
       Після смерті ОСОБА_6 залишився заповіт, згідно з яким усе своє майно він заповів ОСОБА_2 .
        ОСОБА_2 , як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріуса з метою одержання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки між позивачем та відповідачами існує спір відносно спадкування після смерті ОСОБА_6 , а також відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. 
       На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за нею, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_6 .
       Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 06 березня 2020 року позов ОСОБА_2 – задоволено частково.
       Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_6 :
       - право власності на 7/16 частини житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 . 
       - право власності на 7/8 частки земельної ділянки, яка розташована на території Васьковецької сільської ради Шумського району Тернопільської області, площею 2.28 га у межах згідно з планом, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 6125881500:01:001:0064; 
       - право власності право на 7/8 частки земельної ділянки земельної ділянки, яка розташована на території Васьковецької сільської ради Шумського району Тернопільської області, площею 0.62 га у межах згідно з планом, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 6125881500:01:001:0065.
       Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
       Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій посилаючись на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невірне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.
       Вказав, що в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, що доводить відсутність спору.
       Зазначив, що суд в порушення норм процесуального права за клопотанням представника позивача витребував в нотаріуса додаткові докази майже через рік з часу подання позову, а тому такі докази не могли бути прийняті судом до уваги.
       У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вказала, що в матеріалах справи міститься заява її покійного батька ОСОБА_6 , що він від спадкового майна після смерті дружини і від частки у спільному майні подружжя відмовився на її користь, тому весь спірний будинок належить їй, а земельний пай розподілено вірно.
       В судовому засіданні ОСОБА_1 і його представник подану апеляційну скаргу підтримали і навели доводи аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.
        ОСОБА_1 додатково пояснив, що правовстановлюючі документи на спадкове майно, в тому числі і на будинок, він подав нотаріусу і вже отримав свідоцтво про право на спадщину на дві земельні ділянки, тому позивач може оформити свої спадкові права в нотаріуса.
        ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечила і пояснила, що вона усно зверталась до нотаріуса з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину, однак нотаріус відмовила через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.
       Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
       Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 і після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки.
        ОСОБА_6 , чоловік ОСОБА_7 , у шестимісячний строк подав заяву про відмову від прийнняття спадщини, що залишилася після смерті дружини ОСОБА_7 на користь дочки померлої ОСОБА_8 (а.с. 201 т.1)
       15 грудня 2010 року державний нотаріус Килимар О.Д. Шумської державної нотаріальної контори видала свідоцтва про право на спадщину за законом, яким посвідчила, що спадкоємцем зазначеного у свідоцтвах майна ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в тому числі із урахуванням Ѕ майна, від якого відмовився чоловік померлої ОСОБА_6 є її дочка ОСОБА_3 . Спадщина складається із права власності на дві земельні ділянки, які розташовані на території Васьковецької сільської ради Шумського району Тернопільської області площею 1,18 га з кадастровим номером земельної ділянки 6125881500010010248 і площею 0.20 га з кадастровим номером земельної ділянки 6125881500010010718.
        ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 .
       Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно, яке складається із права власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , яка належала йому по закону як спільна сумісна власність подружжя та двох земельних ділянок, які розташовані на території Васьковецької сільської ради Шумського району Тернопільської області площею 2.28 га з кадастровим номером земельної ділянки 6125881500010010064 і площею 0.62 га з кадастровим номером земельної ділянки 6125881500010010065
        ОСОБА_6 заповів все майно, де б воно не було і з чого не складалось позивачу ОСОБА_2 ..
       Позивач ОСОБА_2 в 6-ти місячний строк з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулась із заявою до приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. про прийняття спадщини, як спадкоємець за заповітом.
       Також з відповідними заявами до нотаріуса звернулись ОСОБА_1 і ОСОБА_4 .
       Померлий ОСОБА_6 , є батьком ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 .
       Згідно довідки МСЕК серії АВ №0957049 відповідач ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи з 26.06.2018 року, а отже на момент відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 мав право на обов`язкову частку у спадщині померлого.
       Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна через існуючий спір з відповідачами відносно спадкування після смерті ОСОБА_6 , то позивач має право на судовий захист шляхом визнання за нею права власності на 7/16 частки житлового будинку з господарськими будівлями, 7/8 частки земельної ділянки кадастровий номер 6125881500:01:001:0064, 7/8 частки земельної ділянки кадастровий номер 6125881500:01:001:0065.
       Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
       Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
       До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (стаття 1218 ЦК України).
       Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України ).
       Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
       Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
       Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
       Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
       Таким чином, зверненню до суду з указаним позовом мало передувати вирішення питання про видачу позивачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або відмова у видачі такого свідоцтва.
       Відомостей про вчинення таких дій позивачем суду не надано та матеріали справи їх не містять.
       Встановивши, що позивач не надав доказів того, що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.
       Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що вказане судове рішення ухвалене з неповним з`ясуванням фактичних обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення.
       Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Враховуючи вказане колегія суддів прийшла до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .
       Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
       Рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 06 березня 2020 року скасувати і ухвалити нове рішення яким у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно відмовити.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
       Повний текст постанови складено 09 березня 2021 року.

Головуючий                                                                Бершадська Г.В.

Судді:                                                                        Гірський Б.О.

                                                                               Ходоровський М.В.