УХВАЛА

29 березня 2021 року 
Київ
справа №560/3913/20
адміністративне провадження №К/9901/8106/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І., 
перевіривши касаційну скаргу Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.11.2020 та ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2021 у справі №560/3913/20 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1   про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року позов задоволено. 
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії. 
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.
Стягнуто на користь позивач 840,80 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницького обласного військового комісаріату.
Додатковим рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року позов задоволено.
Позовні вимоги про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення із зазначенням посадового окладу 5070,00 грн для перерахунку його пенсії з 01.01.2018 та зобов`язання Хмельницького обласного військового комісаріату підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із зазначенням посадового окладу 5070,00 грн для перерахунку його пенсії з 01.01.2018 задоволено.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 в підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницький області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням посадового окладу 5070,00 грн для перерахунку його пенсії з 01.01.2018 та обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницький області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням посадового окладу 5070,00 грн для перерахунку його пенсії з 01.01.2018 та обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.
Не погодившись із вказаним додатковим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року у вказаній справі повернуто особі, яка її подала.
04.03.2021 Хмельницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки направив на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.11.2020 та ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2021 у справі №560/3913/20.
При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є  забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частинами першою – другою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на те, що додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року не переглядалося в апеляційному порядку, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження в частині оскарження цього судового рішення слід відмовити.
Щодо оскарження ухвали апеляційного суду, суд встановив, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на таке. 
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Проте, скаржник викладаючи вимоги до суду касаційної інстанції, не зазначив судового рішення, яке ним оскаржується та результату за наслідками розгляду вказаного рішення.
За змістом частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору. 
Однак, скаржник до касаційної скарги документа про сплату судового збору не додав, а просив відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі судом касаційної інстанції.
В обґрунтування підстав для відстрочення сплати судового збору скаржник вказує на відсутність коштів на відповідних рахунках.
Розглядаючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, Суд виходить з такого.
Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до статей 1 та 2 Закону України «Про судовий збір», судовий збір – збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору – громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Таким чином, судові витрати – це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати – це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.
Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Наведені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що звільнення, відстрочення від сплати судового збору, є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.
Умови, за яких суд може відстрочити сплату судового збору та перелік суб`єктів, до яких таке звільнення застосовується, передбачені статтею 8 Закону України «Про судовий збір».
Згідно з частинами першою та другою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;  ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Велика Палата Верховного Суду у справі №0940/2276/18 (постанова від 14 січня  2021 року) дійшла висновку, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи – юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Колегія суддів також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про відстрочення сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має легітимну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно з законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до правосуддя та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.
При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті                      129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку з цим обставини, пов`язані з небажанням сторони сплатити судовий збір, у тому числі, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.
Крім того, суд звертає увагу, що пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення»           Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору»,   Кабінет Міністрів України було зобов`язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.
Вивчивши клопотання, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, оскільки вказана скаржником обставина не є поважною підставою для відстрочення сплати судового збору і не підтверджена жодними доказами.
Відповідно до підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Законом України “Про Державний бюджет України на 2021 рік” встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2021 – 2270,00 гривні. 
Отже, за подання цієї касаційної скарги має бути сплачений судовий збір в розмірі 2270,00 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:
Отримувач коштів     ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102                                        
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)     37993783
Банк отримувача     Казначейство України (ЕАП)
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN)    UA288999980313151207000026007
Код    класифікації доходів бюджету     22030102
Найменування податку, збору, платежу    Судовий збір (Верховний Суд, 055),
Призначення платежу      *;101;__________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу (залишення позовної заяви без руху).
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга в частині оскарження ухвали суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом: уточнення вимог до суду касаційної інстанції та надання документа про сплату судового збору в сумі            2270,00 грн.
Керуючись статтями 169, 328-332 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року у справі №560/3913/20.
Відмовити Хмельницькому обласному територіального центру комплектування та соціальної підтримки у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Касаційну скаргу Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2021 у справі №560/3913/20 - залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                    А. Ю. Бучик
Судді:                    Л. Л. Мороз
                    А. І. Рибачук