П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
17 грудня 2020 року 
м. Київ 
 
Справа № 9901/362/19
Провадження № 11-178заі20
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді-доповідача Князєва В. С.,
суддів Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Сімоненко В. М., Ткача І. В., Штелик С. П.,
 
за участю:
секретаря судового засідання Орєшко Ю. О.,
представників позивачки - Кравця Р. Ю., Мартиненко А. В.,
представниці відповідача - Цуцкірідзе І. В.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом  ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним і скасування рішення
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 червня 2020 року (судді Уханенко С. А., Губська О. А., Кашпур О. В., Радишевська О. Р., Смокович М. І.),
 
У С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст та обґрунтування наведених у позовній заяві вимог
1.   У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП), у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення ВРП від 11 червня 2019 року № 1615/0/15-19 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Солом`янського районного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України».
2.   На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що їй не було забезпечено права на розгляд питання про її звільнення неупередженим складом ВРП, оскільки при прийнятті рішення про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та перегляді цього рішення ВРП вже висловила свою позицію із цього питання. Також, на переконання ОСОБА_1 , посилання в оскаржуваному рішенні на інші рішення ВРП не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості, оскільки навіть у тих рішеннях, на які є посилання, немає відповіді на всі аргументи позивачки, а «спрощений» підхід до написання рішення про звільнення законом не передбачений. Крім цього, у позові ОСОБА_1 висловила незгоду з рішенням про притягнення її до дисциплінарної відповідальності.
Короткий зміст рішення суду попередньої інстанції
3.   Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 02 червня 2020 року відмовив у задоволенні позову.
4.   Свої висновки суд першої інстанції мотивував тим, що оскаржуване рішення ухвалено повноважним складом ВРП, підписано всіма членами, що брали участь в його прийнятті, містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення та мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків. Таким чином, під час судового перегляду не встановлено визначених частиною другою статті 57 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» правових підстав для визнання протиправним та скасування спірного рішення ВРП.
Короткий зміст та обґрунтування наведених в апеляційній скарзі вимог
5.   В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 червня 2020 року й ухвалити нове, яким позов задовольнити.
6.   Обґрунтовуючи свої вимоги, скаржниця зазначила, що суд першої інстанції порушив її право на ефективний захист, оскільки послався на інше судове рішення, не надавши власної оцінки встановленим фактам у сукупності з аргументами позивачки, що не може бути визнано належним судовим контролем, а посилання на формальні підстави для скасування рішення не відповідають принципу судового захисту. Також суд не перевірив дотримання ВРП вимог справедливого розгляду справи позивачки, адже, на думку скаржниці, її притягнуто до дисциплінарної відповідальності за процесуальні порушення, які не було належним чином доведено, а її доводам щодо цих обставин суд оцінки не надав. Крім цього, суд не перевірив доводів позивачки щодо вмотивованості оскаржуваного рішення ВРП, оскільки навіть у тих судових рішеннях, на які послався суд, немає відповіді на всі аргументи ОСОБА_1 . Також скаржниця вважає, що суд залишив поза увагою її аргументи з приводу незабезпечення права на розгляд питання про її звільнення неупередженим складом ВРП.
Позиція ВРП щодо апеляційної скарги
7.   У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ВРП наполягає на необґрунтованості наведених у ній доводів, вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення. На думку відповідача, доводи скаржниці не спростовують висновків суду про відсутність підстав для задоволення позову.
8.   Відповідач наголосив на тому, що апеляційна скарга як і позовна заява зводиться до незгоди із дисциплінарним провадженням щодо позивачки, втім рішення про звільнення з посади судді не є рішенням про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, а лише приймається на його підставі. Відповідно, в межах судового розгляду, предметом якого є законність рішення ВРП про звільнення судді, не можуть оцінюватися обставини дисциплінарної справи відносно судді, зокрема, щодо оцінки ВРП обставин, які стали підставою для прийняття рішення в межах дисциплінарного провадження стосовно судді, а також окремі процедурні рішення цього органу. Разом із цим відповідач зауважив, що підстави притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності були предметом окремого судового розгляду, за результатами якого суд констатував обґрунтованість рішень ВРП і її дисциплінарного органу, ухвалених за наслідками дисциплінарного провадження щодо позивачки.
Рух апеляційної скарги
9.   Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 23 червня 2020 року відкрила провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 червня 2020 року та витребувала із цього суду матеріали справи № 9901/362/19, а ухвалою від 27 жовтня 2020 року призначила її до розгляду в судовому засіданні, про що повідомлено учасників справи.
Установлені обставини справи
10.        Постановою Верховної Ради України від 11 вересня 2003 року № 1162-IV ОСОБА_1 обрано на посаду судді Солом`янського районного суду міста Києва безстроково.
11.        Рішенням Першої Дисциплінарної палати ВРП від 25 січня 2019 року № 195/1дп/15-19 суддю Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до неї дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення з посади судді.
12.        Позивачка оскаржила це рішення до ВРП.
13.        За результатами розгляду вказаної скарги ВРП ухвалила рішення від 23 травня 2019 року № 1395/0/15-19, яким залишила без змін рішення її Першої Дисциплінарної палати від 25 січня 2019 року № 195/1дп/15-19, погодившись з підставами дисциплінарної відповідальності судді, які встановив її дисциплінарний орган, доказами і обставинами дисциплінарного порушення, а також з правовою оцінкою цього діяння.
14.        Це рішення ВРП було переглянуто Великою Палатою Верховного Суду, яка постановою від 10 жовтня 2019 року (провадження № 11-586сап19) залишила його без змін.
15.        24 травня 2019 року за вхідним № 5042/0/8-19 до ВРП надійшло подання її Першої Дисциплінарної палати про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Солом`янського районного суду міста Києва.
16.        Розглянувши зазначене подання, ВРП ухвалила рішення від 11 червня 2019 року № 1615/0/15-19 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Солом`янського районного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України».
17.        Позивачка, вважаючи це рішення незаконним, оскаржила його до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування
18.        Згідно із частиною першою статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією та законами України.
19.        За правилами пункту 3 частини шостої цієї ж статті однією з підстав для звільнення судді є вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді.
20.        Відповідно до пункту 4 частини першої статті 131 Основного Закону в Україні діє ВРП, яка ухвалює рішення про звільнення судді з посади.
21.        Згідно із частиною другою статті 115 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» факти, що свідчать про вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді, мають бути встановлені ВРП (її відповідним органом).
22.        За змістом частин першої, третьої статті 56 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 2, 3, 5 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, розглядається на засіданні ВРП.
23.        Питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 3 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України (вчинення суддею істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді; порушення суддею обов`язку підтвердити законність джерела походження майна), ВРП розглядає на підставі подання Дисциплінарної палати про звільнення судді.
24.        Суддя, стосовно якого розглядається питання про звільнення, повідомляється про засідання ВРП у порядку, визначеному цим Законом. Неявка судді на засідання незалежно від причин не перешкоджає розгляду питання за його відсутності.
25.        Згідно із частиною першою статті 5, частиною другою статті 30 цього ж Закону ВРП складається з двадцяти одного члена. Її засідання у пленарному складі є повноважним, якщо в ньому бере участь більшість від складу ВРП.
26.        Пунктом 5.1 глави 5 Регламенту Вищої ради правосуддя, затвердженого рішенням ВРП від 24 січня 2017 року № 52/0/15-17 (зі змінами; далі - Регламент), визначено, що формою роботи ВРП є засідання у пленарному складі.
27.        Згідно з пунктом 9.2 глави 9 Регламенту рішення ухвалюється більшістю членів ВРП, які беруть участь у засіданні ВРП у пленарному складі чи її органу, якщо інше не визначено Законом.
28.        За результатами розгляду питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 2, 3, 5 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, ВРП ухвалює вмотивоване рішення (частина шоста статті 56 Закону України «Про Вищу раду правосуддя»).
29.        Відповідно до частини другої статті 57 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» рішення ВРП про звільнення судді з підстав, визначених, зокрема, пунктом 3 частини шостої статті 126 Конституції України, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав: 1) склад ВРП, який ухвалив відповідне рішення, не мав повноважень його ухвалювати; 2) рішення не підписано будь-ким зі складу членів ВРП, які брали участь у його ухваленні; 3) рішення не містить посилань на визначені законом підстави звільнення судді та мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
30.        У справі встановлено, що оскаржуване рішення ВРП ухвалила за результатами розгляду подання її Першої Дисциплінарної палати про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Солом`янського районного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.
31.        На час прийняття цього рішення наявність передбачених законом підстав звільнення позивачки з посади судді було встановлено у визначеному законом порядку, а саме рішенням Першої Дисциплінарної палати ВРП від 25 січня 2019 року № 195/1дп/15-19 про притягнення судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, залишеним без змін рішенням ВРП від 23 травня 2019 року № 1395/0/15-19.
32.        Зі змісту оскаржуваного рішення ВРП убачається, що воно містить посилання на визначену законом підставу його ухвалення та відповідне нормативно-правове обґрунтування.
33.        Сторони справи не ставлять під сумнів правильності застосованих відповідачем правових норм.
34.        Скаржниця стверджує про неналежне, на її думку, обґрунтування оспорюваного рішення ВРП, формальність судового процесу, незабезпечення ефективного юридичного захисту та справедливого розгляду справи.
35.        Такі доводи в цілому обґрунтовані незгодою з висновками ВРП і її Першої Дисциплінарної палати щодо притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосованого виду дисциплінарного стягнення. На переконання скаржниці, суд першої інстанції у межах цієї справи, оцінюючи законність рішення ВРП про звільнення позивачки з посади судді, мав надати власну оцінку, в тому числі, обставинам встановленим щодо неї у дисциплінарному провадженні, зокрема аргументам про те, що її притягнуто до дисциплінарної відповідальності за процесуальні порушення, які не було належним чином доведено.
36.        Із цього приводу Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що рішення ВРП про звільнення з посади судді не є рішенням про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а приймається на його підставі. У такому рішенні ВРП не оцінює обставин та висновків дисциплінарного органу щодо змісту, характеру дисциплінарного проступку, виду дисциплінарної відповідальності та інших пов`язаних із цим питань, оскільки для цього законами України «Про судоустрій і статус суддів» і «Про Вищу раду правосуддя» передбачено процедуру перегляду ВРП рішень її дисциплінарного органу. Нормами зазначених вище законів не передбачено права ВРП переоцінювати вже встановлені в дисциплінарному провадженні обставини на стадії розгляду подання дисциплінарного органу про звільнення судді.
37.        Беручи до уваги наведене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що ВРП у спірному рішенні навела обґрунтування його прийняття виходячи з тих меж умотивованості, яких вимагає закон при вирішенні питання про звільнення судді за наслідками розгляду подання її дисциплінарного органу.
38.        Посилання скаржниці на ненадання судом першої інстанції у межах цієї справи власної оцінки встановленим у дисциплінарному провадженні фактам у сукупності з наведеними вище її аргументами Велика Палата Верховного Суду відхиляє, оскільки переоцінка вже встановлених фактів та обставин поза межами установленої законом компетенції суду та визначеної процедури, очевидно, мала б наслідком порушення принципу юридичної визначеності як складової верховенства права, що є неприпустимим.
39.        До того ж, як правильно установив суд першої інстанції, аргументи ОСОБА_1 стосовно необґрунтованості висновків ВРП і її дисциплінарного органу щодо правових підстав притягнення її до дисциплінарної відповідальності були заслухані судом і їм надано юридичну оцінку в іншій справі, рішення у якій набрало законної сили і є обов`язковим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року, провадження № 11-586сап19).
40.        Таким чином, позивачка фактично порушує питання про потребу надання судом оцінки її доводам, які стосуються іншої судової справи та обґрунтованості зроблених у ній висновків, що є неприпустимим.
41.        Крім цього, суд першої інстанції правильно встановив, що оскаржуване рішення ухвалено повноважним складом ВРП та підписано всіма членами, що брали участь в його прийнятті.
42.        В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує про незабезпечення права на розгляд питання про звільнення її з посади судді неупередженим складом ВРП, оскільки члени ВРП, які брали участь у засіданні 11 червня 2019 року під час розгляду цього питання, вже висловили свою позицію щодо потреби звільнення позивачки, а саме за результатами розгляду скарги судді ОСОБА_1 на рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 25 січня 2019 року № 195/1дп/15-19 про притягнення цієї судді до дисциплінарної відповідальності, залишивши це рішення без змін рішенням від 23 травня 2019 року № 1395/0/15-19.
43.        Велика Палата Верховного Суду ці доводи скаржниці відхиляє.
44.        Положеннями Регламенту визначено, що формою роботи ВРП є засідання у пленарному складі. Рішення ухвалюється більшістю членів ВРП, які беруть участь у засіданні у пленарному складі чи її органу, якщо інше не визначено Законом (пункти 5.1, 9.2 Регламенту).
45.        Таким чином, за результатом розгляду питання про звільнення судді з посади, як і у випадку перегляду рішення її дисциплінарного органу про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, ВРП ухвалює рішення більшістю її членів, які беруть участь у засіданні у пленарному складі.
46.        Саме такий порядок вирішення цих питань ВРП визначений законодавством, при цьому, як було зазначено, розглядаючи подання про звільнення судді, ВРП не перевіряє обставин вчинення цим суддею дисциплінарного проступку та не надає жодної оцінки його діям, тобто розглядувані у межах цих процедур питання є різними за змістом.
47.        Водночас скаржниця не навела доводів на користь того, що члени ВРП, які брали участь у засіданні ВРП в пленарному складі 23 травня 2019 року під час розгляду скарги судді ОСОБА_1 на рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП про притягнення цієї судді до дисциплінарної відповідальності, проявили будь-яку особисту упередженість до неї, як і під час розгляду подання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді.
48.        Посилання скаржниці на незабезпечення права на розгляд зазначеного питання неупередженим складом ВРП ґрунтуються на суб`єктивній оцінці позивачкою діяльності ВРП та не можуть свідчити про об`єктивно обґрунтоване побоювання щодо неупередженості її членів при розгляді згаданого подання.
49.        Твердження позивачки про незабезпечення її права на участь у засіданні та надання пояснень, а також права скористатися професійною правничою допомогою не заслуговують на увагу, оскільки, як убачається з матеріалів справи, у засіданні ВРП 11 червня 2019 року, на якому розглядалося подання її Першої Дисциплінарної палати про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Солом`янського районного суду міста Києва, був присутній представник судді ОСОБА_1 - адвокат Кравець Р. Ю .
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
50.        Оцінюючи в межах наведених в апеляційній скарзі доводів та вимог висновки суду першої інстанції та установлені під час вирішення спору обставини, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками цього суду про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування спірного рішення відповідача.
51.        Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують.
52.        Згідно зі статтею 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
53.        Велика Палата Верховного Суду вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального права, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильних висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, а тому підстав для його скасування та ухвалення нового рішення немає.
Висновки щодо розподілу судових витрат
54.        Відповідно до частини шостої статті 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
55.        Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 266, 308, 310, 316, 322 КАС, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 червня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий суддя-доповідач	 	В. С. Князєв	
Судді:	 	 	 	
 	В. В. Британчук	 	Л. М. Лобойко	
 	Ю. Л. Власов	 	К. М. Пільков 	
 	М. І. Гриців	 	О. Б. Прокопенко	
 	Д. А. Гудима	 	Л. І. Рогач	
 	Ж. М. Єленіна	 	В. М. Сімоненко	
 	О. С. Золотніков	 	І. В. Ткач 	
 	Л. Й. Катеринчук 	 	С. П. Штелик 	
 	Г. Р. Крет