Ухвала
 
28 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 2-812/11
провадження № 61-367ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником  ОСОБА_2 , на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 26 червня 2018 року за заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про виправлення описок у виконавчих листах у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання частково недійсним договору про іпотечний кредит,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Приморського районного суду міста Одеси перебувала зазначена цивільна справа.
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 03 травня 2012 року позовні вимоги ПАТ «Ощадбанк» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» суму заборгованості за іпотечним кредитом № 2379-н від                       25 червня 2008 року у розмірі 1 317 521,73 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. 
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Приморським районним судом міста Одеси 12 березня 2018 року видані виконавчі листи у цій справі.
Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 26 червня 2018 року заяву              ПАТ «Ощадбанк» про виправлення описок, допущених у виконавчих листах задоволено.
Виправлено описку у виконавчих листах у справі, зазначивши вірно адресу реєстрації ОСОБА_3 як «пров. Середньофонтанський», замість помилково вказаного                     «вул. Середньофонтанська».
Не погоджуючись з цим судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року апеляційне провадження у цій справі закрито.
04 січня 2021 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити на новий розгляд, посилаючись на порушення норм процесуального права.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав. 
Згідно частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від                      19 грудня 1997 року).
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                         у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
За змістом зазначеної норми процесуального права вказані ухвали суду першої інстанції, які не були предметом апеляційного перегляду, не можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
Закриття ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року апеляційного провадження на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від                     26 червня 2018 року, означає те, що це судове рішення не було предметом апеляційного оскарження, у зв`язку з чим воно не може бути оскаржене в касаційному порядку, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України є підставою для відмови  у відкритті касаційного провадження на таке судове.
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалуПриморського районного суду міста Одеси від 26 червня 2018 року за заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про виправлення описок у виконавчих листах у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання частково недійсним договору про іпотечний кредит відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             М. М. Русинчук
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
В. І. Крат