Ухвала
17 березня 2021 року
м. Київ
справа №203/2861/19
провадження №61-19060ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В., 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року у справі за позовом   ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління-служба у справах дітей Центральної районної у м. Дніпрі ради, про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ,треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління-служба у справах дітей Центральної районної у м. Дніпрі ради,  про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Позов мотивовано тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . На прохання її онука ОСОБА_1 в червні 2015 року в квартирі було зареєстровано її онука ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після реєстрації відповідачі в квартирі не проживали, житлово-комунальні послуги не сплачували. Також від родичів їй стало відомо, що на теперішній час відповідачі живуть за межами України. Посилаючись на вказані обставини, намір продати належну їй квартиру та неможливість реалізувати свої права власника через наявність реєстрації в квартирі відповідачів, позивачка просила усунути їй перешкоди у користуванні, визнавши відповідачів такими, що втратили право користування квартирою. 
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановоюДніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат.
У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга
 ОСОБА_1 , подана представником - ОСОБА_2 , на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року, у якій представник заявника просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд, посилаючись на те, що суди в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду та не дослідили зібрані у справі докази 
(пункти 1 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2020 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.
На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду заявником усунуто недоліки касаційної скарги.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно 
до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на  рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 
2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 , на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 
2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року у справі за позовом   ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління-служба у справах дітей Центральної районної у 
м. Дніпрі ради, про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Витребувати із Кіровського районного суду м. Дніпропетровськацивільну справу № 203/2861/19.
Надіслати іншим учасникам справи копії касаційних скарг та доданих 
до них документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційні скарги, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 29 березня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                         О. С. Ткачук
 
        А. А. Калараш
 
        Є. В. Петров