УХВАЛА

04 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 540/2730/20
адміністративне провадження № К/9901/6761/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мацедонської В.Е., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року в справі №540/2730/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області   про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (далі - УМВС в Херсонській області), у якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність щодо нездійснення нарахування і виплати на рахунок необхідної суми грошового забезпечення, починаючи з 27 травня 2016 року, не здійснення індексації, не розрахування та сплати компенсації втрат частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплат, середнього заробітку за час затримки розрахунків, невідшкодування моральної шкоди в розмірі 2500000 грн;
- зобов`язати здійснити нарахування і виплату на рахунок необхідної суми грошового забезпечення, починаючи з 27 травня 2016 року, здійснити її індексацію, розрахувати та сплатити компенсацію втрат частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплат, середній заробіток за час затримки розрахунків;
- відшкодувати моральну шкоду в розмірі 2500000 грн.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від            10 лютого 2021 року, закрито провадження в частині позовних вимог про:
- нарахування і виплати суми грошового забезпечення за період із 27 травня                  2016 року по 04 травня 2020 року;
- здійснення індексації грошового забезпечення за період із 27 травня 2016 року по 13 квітня 2020 року;
- нарахування і сплати компенсації втрат частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплат за період із 27 травня 2016 року по 13 квітня 2020 року;
- стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунків за період із 27 травня 2016 року по 13 квітня 2020 року.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від             10 лютого 2021 року, позов задоволено частково: 
- визнано протиправною бездіяльність УМВС в Херсонській області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період із 05 травня 2020 року по 07 грудня 2020 року;
- стягнуто з УМВС в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 05 травня 2020 року по 07 грудня 2020 року в сумі 6135,00 грн із відрахуванням обов`язкових платежів;
- визнано протиправною бездіяльність УМВС в Херсонській області щодо нерозрахування та несплати компенсації втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат за період із 14 квітня 2020 року по 07 грудня 2020 року;
- зобов`язано УМВС в Херсонській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від                   21 лютого 2001 року №159 за період із 14 квітня 2020 року по 07 грудня 2020 року;
- стягнуто з УМВС України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 5000 грн моральної шкоди;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
25 лютого 2021 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року в справі №540/2730/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду цієї справи є: визнання протиправною бездіяльності щодо нездійснення нарахування і виплати грошового забезпечення, не здійснення індексації, не розрахування та сплати компенсації втрат частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплат, середнього заробітку за час затримки розрахунків, невідшкодування моральної шкоди; зобов`язання здійснити нарахування і виплату грошового забезпечення, здійснення індексації, розрахування та сплати компенсації втрат частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплат, середнього заробітку за час затримки розрахунків; відшкодування моральної шкоди.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що ОСОБА_1 обіймав посаду старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС в Херсонській області.
Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачем, посада якої не входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент відкриття провадження у справі).
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
Водночас передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини, які виключають відмову у відкритті касаційного оскарження у справі незначної складності, Судом не встановлені та скаржник на такі не посилається.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що підставою касаційного оскарження судових рішень є застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: 24 липня 2019 року (справа №815/6557/16); від 23 квітня 2020 року (справа №820/2727/17); від 04 вересня 2020 року (справа №0640/4568/18).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи те, що скаржник, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, не указав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, установлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтями 248,  333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від                  07 грудня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від                10 лютого 2021 року в справі №540/2730/20.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                           В.Е. Мацедонська
                                                                                                      С.А. Уханенко