ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 лютого 2021 року

м. Харків

справа № 645/772/20

провадження № 22-ц/818/883/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В. 

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря – Огар І.В.

учасники справи:

позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ»,

відповідачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 

третя особа – Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа – Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків про зняття арештів з майна та виключення записів про обтяження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2020 року, постановлене під головуванням судді Шарка О.П., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 01 жовтня 2020 року), - 
в с т а н о в и в:
У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа – Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків про зняття арештів з майна та виключення записів про обтяження.
Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з відповідачів судовий збір.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт»є новим кредитором ОСОБА_3 та іпотекодержателем майна, переданого в іпотеку за договором від 12 березня 2007 року, а саме: двокімнатної квартири загальною площею 42,5 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., розташовану за адресою:  АДРЕСА_1 . У зв`язку  з неналежним виконанням боржником умов кредитного договору, іпотекодержатель змушений розпочати процедуру звернення стягнення на іпотечне майно. Але на вказане нерухоме майно накладено арешти на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.04.2009 року по справі №2-298/09 та на підставі постанови від 31.03.2009 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Вказані обтяження порушують переважне право позивача як іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог. 
Відзиву на апеляційну скаргу не надано.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, щовимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» є недоведеними; вважав, що відсутні підстави для зняття арешті з двокімнатної квартири загальною площею 42,5 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що 12 березня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_3 було укладено Договір про іпотечний кредит № 27.3/000022/07-НВД з наступними змінами та доповненнями, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику грошові кошти у розмірі 255 000 грн. на придбання двокімнатної квартири за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , а Позичальник зобов`язався на умовах, визначених Кредитним договором, повернути отримані грошові кошти та сплатити відсотки за користування ними в строки та розмірах, передбачених умовами Кредитного договору (а.с.20-24).
На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ВАТ  «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_3  березня 2007 року було укладено Іпотечний договір №27.3/000022/І01/07-НВД, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Людмилою Антонівною, зареєстрований у реєстрі за №706, відповідно до умов якого Іпотекодавцем передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28-31).
26 лютого 2018 року між ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ПАТ «Кредитпромбанк», та ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав, за яким Первісний кредитор відступив шляхом продажу Новому кредитору права вимоги позивачу - права вимоги до Позичальника за Кредитним договором № 27.3/000022/07-НВД від 12.03.2007 року, а також права вимоги до Позичальника за Іпотечним договором № 27.3/000022/101/07-НВД, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А., в реєстрі за № 706 (а.с.32-33).
26 березня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» та ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ПАТ «Кредитпромбанк» було укладено Договір відступлення права вимоги за Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу в реєстрі за № 312, за яким Первісний кредитор відступив шляхом продажу Новому кредитору права вимоги за Іпотечним договором №27.3/000022/І01/07-НВД, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А., в реєстрі за № 706. До Позивача перейшли права вимоги до боржника у повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення прав вимоги (а.с.36).
У зв`язку із невиконанням зобов`язань за договором кредиту ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» було звернуто стягнення на вищевказане іпотечне майно, відповідно до вимог статті 37 Закону України «Про іпотеку» та пунктів третього та п`ятого частини другої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
20 липня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» у зв`язку із реалізацією прав іпотекодержателя за Іпотечним договором №27.3/000022/101/07-НВД, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А., в реєстрі за № 706, набуло право власності на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.37).
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 197518798 від 24.01.2020 року убачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться наступні записи (а.с.38-39), а саме: 
1) № 32480654 від 06.05.2009 року про обтяження двокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (предмет обтяження), який перенесено із запису 8694581. Підставою виникнення обтяження зазначено: ухвала суду, серія та номер: 2-298/09, виданий 22.04.2009 року, видавник Фрунзенський районний суд м. Харкова, Суддя В.С. Трофімов; Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Обтяжувач: Фрунзенський районний суд м. Харкова, код ЄДРПОУ: 02893723, країна реєстрації: Україна. Відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно права, якої обтяжуються: ОСОБА_3 . Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(з відкриттям розділу), індексний номер: 47873915 від 20.07.2019 року 16:07:33, приватний нотаріус Цигіпова Олена Георгіївна, Харківський міський нотаріальний округ, Харківської області. Відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8694581, 06.05.2009 12:41:59, реєстратор Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора, Харківський міський нотаріальний округ.
2) № 32480647 від 31.03.2009 року про обтяження двокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (предмет обтяження),, який перенесено із запису 8595745. Підставою виникнення обтяження зазначено: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА№528393 виданий 31.03.2009 року видавник Старший державний виконавець Виставна З.Є.; Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Заявник: Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, код: 34952422: Відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно права, якої обтяжуються: ОСОБА_3 . Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47873915 від 20.07.2019 року 16:07:33, приватний нотаріус Цигіпова Олена Георгіївна, Харківський міський нотаріальний округ, Харківської області. Відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8695745, 31.03.2009 року 13:39:14, реєстратор Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції. 
Як на підставу позовних вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» посилалося на те, що наразі позивач є власником двокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Проте наявність у Державному реєстрі речових прав вищевказаного запису про встановлення обтяження у вигляді арештів на вказане нерухоме майно порушує його права, як власника щодо законного володіння та розпорядження належним йому майном, гарантовані Конституцією та Законами України. У зв`язку з цим просив суд скасувати арешт нерухомого майна, а саме: двокімнатної квартири загальною площею 42,5 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.04.2009 року по справі №2-298/09. Скасувати арешт нерухомого майна, а саме: двокімнатної квартири загальною площею 42,5 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови від 31.03.2009 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 528393 Старшого державного виконавця Виставної З.Є. Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження № 32480654 від 06.05.2009 року про обтяження двокімнатної квартири загальною площею 42,5 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (предмет обтяження), який перенесено із запису 8694581. Підставою виникнення обтяження зазначено: ухвала суду, серія та номер: 2-298/09, виданий 22.04.2009 року, видавник Фрунзенський районний суд м. Харкова, Суддя В.С. Трофімов; Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Обтяжувач: Фрунзенський районний суд м. Харкова, код ЄДРПОУ: 02893723, країна реєстрації: Україна. Відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно права, якої обтяжуються: ОСОБА_3 . Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(з відкриттям розділу), індексний номер: 47873915 від 20.07.2019 року 16:07:33, приватний нотаріус Цигіпова Олена Георгіївна, Харківський міський нотаріальний округ, Харківської області. Відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження:8694581, 06.05.2009 року 12:41:59, реєстратор Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора, Харківський міський нотаріальний округ. Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження № 32480647 від 31.03.2009 року про обтяження двокімнатної квартири загальною площею 42,5 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (предмет обтяження), який перенесено із запису 8595745. Підставою виникнення обтяження зазначено: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА№528393 виданий 31.03.2009 року видавник Старший державний виконавець Виставна З.Є.; Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Заявник: Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, код: 34952422: Відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно права, якої обтяжуються: ОСОБА_3 . Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47873915 від 20.07.2019 16:07:33, приватний нотаріус Цигіпова Олена Георгіївна, Харківський міський нотаріальний округ, Харківської області. Відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8695745, 31.03.2009 року 13:39:14, реєстратор Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції.
У відповідності до статті 15 ЦК України, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Положеннями ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Матеріали справи свідчать про те, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» з 20 липня 2019 року є власником двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору від 12.03.2007 року (а.с.37).
Натомість вказане нерухоме майно наразі перебуває під обтяженням на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.04.2009 року у справі №2-298/09, а також на підставі постанови державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМНУЮ Виставної З.Є. від 31.03.2009 року, де боржником є ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Згідно роз`яснень, наведених у пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Вимоги осіб, які не є сторонами виконавчого провадження, щодо належності їм, а не боржникові, майна, на яке у виконавчому провадженні накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними, відповідно до правил судової юрисдикції, позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про зняття з нього арешту. Орган державної виконавчої служби у такому випадку може бути залучений до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (пункт 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6 (зі змінами).
З матеріалів справи убачається, що боржником у справі №2-298/09, а також особою, майно якої обтяжуються у виконавчому провадженні, - є ОСОБА_3 .
Разом з тим її не було залучено до участі у справі у якості відповідачки; коло осіб - учасників справи позивач визначив з порушенням норм процесуального права.
За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, яка повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
Таким чином, належним відповідачами у даній справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а орган державної виконавчої служби залучається до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Натомість матеріали справи свідчать про те, що позов пред`явлено ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» лише до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зняття арештів з майна та виключення записів про обтяження. 
З наявних у справі доказів не вбачається, ким є особи, залучені в якості відповідачів у справі, і як зачіпаються їх права у разі зняття арешту.
Боржник, яка є іпотекодавцем спірного майна - ОСОБА_3 до участі у справі не залучена.
Розглянувши справу за вищевказаним позовом, суд першої інстанції неправильно визначився із суб`єктним складом вказаних правовідносин.
Розгляд справи за таких обставин позбавляє суд апеляційної інстанції можливості зробити висновок щодо обґрунтованості чи необґрунтованості позовних вимог по суті.
На стадії апеляційного провадження Цивільним процесуальним кодексом не передбачено залучення до участі в справі відповідачів.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача або не залучення належних відповідачів до участі у справі має наслідком відмову в задоволенні позовних вимог.
Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі № 521/17712/15-ц та від 13 листопада 2019 року по справі №745/691/18.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині мотивів відмови у позові.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» – задовольнити частково.
Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2020 року змінити в частині мотивів відмови у позові.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна 

Судді:                                                                   Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 25.02.2021 року.