Справа № 991/10079/20
Провадження1-кс/991/10333/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року                                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка звернулась із скаргою - адвоката ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 26.11.2020 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52020000000000116 від 12.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) ОСОБА_4 від 26.11.2020 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) за № 52020000000000116 від 12.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, в якій він просить:
- скасувати постанову старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_4 від 26.11.2020 про закриття кримінального провадження № 52020000000000116 від 12.02.2020.
Скарга мотивована тим, що кримінальне провадження № 52020000000000116 від 26.11.2020 закрито лише на підставі рішення Конституційного суду України № 13-р/2020 від 27.10.2020, яким було визнано неконституційною ст. 366-1 КК України. По суті обставин, викладених у повідомленні про кримінальне правопорушення ОСОБА_3 від 02.01.2020, досудове розслідування було здійснено поверхнево та неефективно. Так як детективом НАБУ ОСОБА_4 , у порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, не було здійснено повного та всебічного досудового розслідування кримінального провадження № 52020000000000116, то постанова детектива, якою вказане провадження закрито, підлягає скасуванню.
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , доводи скарги підтримав, просив задовольнити із викладених у ній підстав.
Детектив НАБУ ОСОБА_4 заперечував проти доводів скарги, пояснив, що ним проведено всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження № 52020000000000116, в результаті якого, оцінивши зібрані у ході досудового розслідування докази, детектив дійшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України. Крім того, визнання неконституційною даної статті Кримінального кодексу України тягне втрату нею чинності, а за такого, подальше досудове розслідування кримінального провадження № 52020000000000116 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, є неможливим. Враховуючи вищевикладене, кримінальне провадження підлягає закриттю за п. 2, 4 ч. 1 ст. 286 КПК України, а підстави для задоволення скарги відсутні.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 52020000000000116 від 12.02.2020, заслухавши доводи осіб, які беруть участь у розгляді справи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що детективами НАБУ здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 52020000000000116 від 12.02.2020 за фактом можливого вчинення старшим детективом НАБУ ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення, що були викладені у повідомленні адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , від 02.01.2020, внесено до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10.02.2020 (справа № 991/764/20 провадження № 1-кс/991/775/20).
Постановою детектива НАБУ ОСОБА_4 від 26.11.2020 кримінальне провадження № 52020000000000116 від 12.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України , у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
Не погодившись з відповідною постановою, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з даною скаргою на підставі п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
За п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
З огляду на викладене, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.
Як вбачається із оскаржуваної постанови детектива ОСОБА_4 від 26.11.2020, при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження № 52020000000000116 від 12.02.2020 детективом досліджувалися обставини, викладені у повідомленні адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , від 02.01.2020, щодо встановлення ознак декларування детективом НАБУ ОСОБА_8 завідомо недостовірних відомостей, що можуть відрізнятися від достовірних на суму понад 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: огляди, допити свідків, запити, відібрання пояснень. За результатами досудового розслідування, детективом не отримано доказів, які б вказували на вчинення працівником НАБУ ОСОБА_8 конкретних дій щодо виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення та наявності суб`єктивної сторони на його вчинення, а також не встановлено різниці між задекларованими та достовірними відомостями на суму, передбачену в примітці до ст. 366-1 КК України, у зв`язку з чим провадження підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Рішенням Конституційного Суду України № 13-р/2020 від 27.10.2020 у справі за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України (Справа № 1-24/2020(393/20), визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), зокрема ст. 366-1 КК України. 
Стаття 366-1 КК України втратила чинність з моменту ухвалення вищевказаного рішення.
Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.
Зважаючи, що окремого закону, яким би скасовувалась кримінальна відповідальність за діяння, передбачене ст. 366-1 КК України, законодавцем не прийнято, вказане виключає можливість правозастосування цієї норми кримінального закону, у зв`язку з чим кримінальне провадження № 52020000000000116 було закрито і на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
За ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
З аналізу вищевикладеного можна зробити висновок, що ст. 366-1 КК України, станом на дату винесення оскаржуваної постанови – 26.11.2020, втратила чинність, а тому не могла бути застосована, зокрема, неможливим є подальше досудове розслідування за ст. 366-1 КК України, що, у свою чергу, виключає будь-яке кримінальне переслідування та продовження досудового розслідування.
Таким чином, доводи адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , щодо не проведення детективом ОСОБА_4 повного та всебічного досудового розслідування та необхідності скасування постанови про закриття кримінального провадження від 26.11.2020 на цій підставі слідчим суддею відхиляються, оскільки виключається подальше здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 52020000000000116 від 12.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Зі змісту постанови детектива НАБУ ОСОБА_4 від 26.11.2020 про закриття кримінального провадження № 52020000000000116 від 12.02.2020 вбачається, що детективом дотримано вказаних вимог Кримінального процесуального кодексу України, оскільки зміст оскаржуваної постанови відповідає зазначеним вимогам.
Доводи викладені у скарзі щодо можливості кваліфікування обставин, які розслідувались у кримінальному проваджені за іншою статтею кримінального кодексу України до уваги не приймаються, оскільки в заявах адвоката ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, які стали підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному проваджені №52020000000000116 йшлось саме про кримінальне правопорушення передбачене ст.366-1 КК України і саме наявність або відсутність вказаного складу злочину перевірялось під час досудового розслідування.
Інші доводи особи, яка звернулась із скаргою, щодо неповноти досудового розслідування, не приймаються до уваги, оскільки втрата чинності відповідної статтею Кримінального кодексу України виключає будь-яке подальше досудове розслідування за такою статтею і неповнота проведеної перевірки в такому разі не є підставою для подальшого досудового розслідування.
Таким чином, у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , слід відмовити.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 9, 303, 306-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
У задоволені скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ                                                                             ОСОБА_9