ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд 

 
Провадження №33/807/12/21	Головуючий у 1-й інстанції Прінь І.П.	
Єдиний унікальний № 310/7629/20	Доповідач в 2-й інстанції Білоконев В.М.	
Категорія – ст. 124 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
19 березня 2021 року                                                 м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ганчевої М.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Ганчевої М.А. на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 листопада 2020 року, 

в с т а н о в и в:

постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 листопада 2020 року визнано винним  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ, Запорізької області, РНОКПП – НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір 420 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 102220 від 12.10.2020 року, який був складений поліцейським СРПП №1 Чернігівського ВП ГУНП в Запорізькій області Маричевим П.Є., було встановлено, що 12.10.2020 року о 16-05 годині в м. Бердянську, на перехресті вул. Л.Українки та вул. Лазо, ОСОБА_1 керуючи автомобілем DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_2 , проїзжаючи нерегульоване перехрестя рівнозначних доріг, не надав перевагу у русі автомобілю ВАЗ 210700-20, державний номер НОМЕР_3 , який наближався з правої сторони, внаслідок чого автомобіль ВАЗ 210700-20 скоїв зіткнення з автомобілем DAEWOO LANOS, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.16.12 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Ганчева М.А. вважає, що дана постанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та порушенням норм процесуального права. Суд неповно з`ясував всі обставини дорожньо-транспортної пригоди, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, не взяв до уваги надані захисником аргументи на підтвердження його невинуватості у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення.
Зауважує, що мотивуючи свої доводи щодо доведеності вини у вчиненні ОСОБА_1 вказаного вище правопорушення, суд першої інстанції посилався на протокол про адміністративне правопорушення та схему з місця ДТП. Які доводи учасників судового засідання суд взяв до уваги, а які ні (та з яких причин), із оскаржуваної ухвали не вбачається. Вважає, якби ОСОБА_2 виконував вимоги ПДД і дотримався швидкості руху, ДТП не сталося б. Під час допиту ОСОБА_2 судом не було з`ясовано, з яких причин останній, на виконання вимог п.16.12 ПДД, не зупинив свій автомобіль перед проїздом перехрестя - адже з правої сторони по вул. Лесі Українки також рухались транспортні засоби; яка була відстань між автомобілями, коли ОСОБА_2 побачив Daewoo Lanos та інші важливі обставини. Представник ОСОБА_2 взагалі нічого не пояснила, тільки погодилась зі словами ОСОБА_2 .
Крім того, у судовому засіданні було допитано пасажирку ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка підтвердила, що ОСОБА_1 перед проїздом перехрестя зупинив автомобіль. Вона бачила, що з правої сторони по вул. Лазо рухався якийсь автомобіль, але він був так далеко, що вона навіть його колір не розгледіла. Удар в задню праву частину їхнього авто був спричинений дуже несподівано, коли вони вже майже закінчили проїзд перехрестя.        
Суд проігнорував зауваження захисника Можейка А.О., що пояснення ОСОБА_2 не відповідають дійсності. Якби останній рухався зі швидкістю 40 км/год, то після зіткнення ВАЗ 210700-20 зупинився би. Але цей автомобіль зупинило не зіткнення з Daewoo Lanos (який двічі перевернувся), а паркан приватного будинку після зіткнення. Якби, як стверджує ОСОБА_2 , побачив Daewoo Lanos безпосередньо біля перехрестя, коли останній начебто різко почав їхати, то удар прийшовся би на передню чи середню частину авто, а не на задні праві пасажирські двері.
Окремо зазначає, що згідно протоколу ОБ №102220 суть порушення з боку ОСОБА_1 полягає у тому, що він «не надав перевагу у русі». Але п.16.12. ПДД, порушення якого ставлять у вину ОСОБА_1 передбачає обов`язок «дати дорогу».
Судом також було проігноровано зауваження захисника, що протокол про адміністративне правопорушення ОБ №102220 було складено не на місці вчинення правопорушення, як того вимагає п.1 розділу III Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, а у лікарні, куди було госпіталізовано ОСОБА_1 . Суддя на це зауваження зазначила, що «на місці вчинення правопорушення» означає населений пункт, де сталась ДТП.
Судом також було проігноровано, що у матеріалах, які поліцейські додали до протоколу, відсутні пояснення очевидців, яких на момент ДТП була значна кількість. Відсутність пояснень очевидців свідчить про упередженість чи зацікавленість з боку поліцейських. Поліцейські не опитали пасажира в а/м Ревюка. Поліцейські могли б опитати хоча б заявника - ОСОБА_4 , дані про якого є в матеріалах справи, але з невідомих причин цього зроблено не було. Згідно оскаржуваної постанови «відсутність у водія автомобіля ВАЗ 210700-20 ОСОБА_2 водійського посвідчення не спростовує встановлених судом обставин».        
Але судом проігноровано доводи з цього приводу захисника, що відсутність посвідчення водія свідчить про те, що ОСОБА_2 , вірогідно, не знає ПДД, що і стало причиною зіткнення автомобілів. Треба зауважити, що власником а/м ВАЗ 210700-20 є не ОСОБА_5 , а ОСОБА_6 .
Захисником також було зауважено, що пояснення від ОСОБА_5 були відібрані без роз`яснення йому прав, зокрема передбачених ст.63 Конституції України. Крім того, неможливо встановити, коли ці пояснення були відібрані, адже дата не вказана. З пояснень не вбачається, на якій відстані один від одного знаходились автомобілі, чому ОСОБА_5 перед проїздом рівнозначних доріг не зупинив (чи хоча б знизив швидкість) свій а/м, якою була швидкість а/м і т.д. Пояснення мають загальний, не конкретний характер. Такі ж неконкретні пояснення ОСОБА_5 дав під час судового засідання, а ОСОБА_1 та його захисник позбавлені можливості ставити питання.
Також суд проігнорував, що відповідно до п.11 вказаної вище Інструкції, «При складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП. Як вбачається з протоколу, ОСОБА_1 конституційних прав, окрім ст.63, роз`яснено не було.
Окрім цього суд не взяв до уваги (і не зазначив причини цього), що в матеріалах справи знаходиться фото таблиця з нечіткими чорно-білими фото, без якихось вказівок, ніким не підписана, а тому не може бути належним та допустимим доказом. З даних фото неможливо встановити, чи дійсно це вулиці, по яких рухались автомобілі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Інших доказів долучено не було.
Просить скасувати постанову Бердянського міськрайонного суду від 02 листопада 2020 р. відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, а провадження по цій справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 , захисника Ганчеву М.А., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд першої інстанції, проаналізувавши у сукупності показання ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та докази, які є в справі, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та визнав ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
       
З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно п. 16.12 ПДР України, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух. 

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». 

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддя з`ясувавши всі обставини справи, в постанові зазначив, які саме порушення Правил дорожнього руху України, були порушені ОСОБА_1 та призвели до дорожньо – транспортної пригоди.

Також не звернув уваги суддя на те, що фактичні обставини справи та наявні в матеріалах дані, безперечно не доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а тому потребували залучення фахівця в галузі автотехніки для з`ясування усіх обставин справи.

Так, постановою Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було призначено інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму ДТП».

05.03.2021 року до апеляційного суду надійшов висновок експерта за № СЕ-19/108-20/696-ІТ/9-1153 від 26.02.2021 року, згідно якому:
1. У дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, водій автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності із вимогами пп. 10.1, 16.3, 16.12 Правил дорожнього руху України.
У дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, водій автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності із вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України.
2. В діях водія автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_8 маються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 16.12 Правил дорожнього руху України. 
Визначити чи перебувають невідповідності вимогам пп.10.1, 16.12 Правил дорожнього руху України в діях водія автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_8 в причинному зв`язку з ДТП, можливо визначити після технічної можливості у водія автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_2 уникнути ДТП.
Визначити в діях водія автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_2 невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, можливо після визначення у нього технічної можливості уникнути ДТП.
3. Технічна можливість уникнути ДТП у водія автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_8 залежала від виконання вимог п.п. 10.1, 16.12 Правил дорожнього руху України.
Визначити технічну можливість у водія автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_2 уникнути ДТП, не є можливим.
4. Водію автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_2 , була створена небезпечна обстановка, коли автомобіль «DAEWOO LANOS» під керуванням водія ОСОБА_1 пересік лінію перехрестя за ходом свого руху.
Визначити, чи знаходиться водій автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_2 в аварійній ситуації можливу після визначення у нього технічної можливості запобігти ДТП. 

Таким чином, з огляду на зазначений висновок експерта в діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 16.12 Правил дорожнього руху України, які висуваються йому в провину згідно протоколу про адміністративне правопорушення і які б безумовно свідчили про те, що ці порушення правил дорожнього руху знаходились у причинному зв`язку з подією ДТП, апеляційним судом, не встановлено.

Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушень при складанні протоколу та при розгляді справи, враховуючи вищевказане, апеляційним судом не переглядаються, так як при таких обставинах позбавлені правового сенсу.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд вважає необхідним постанову судді скасувати через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права і провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника Ганчевої М.А. задовольнити.
Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. – скасувати, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення. 
Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу  Справа № 310/7629/20