Справа № 462/62/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д. 
Провадження № 33/811/256/21                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

31 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , захисника - адвоката Попівняка Назарія Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Попівняка Назарія Михайловича на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 01 лютого 2021 року відносно  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.
Згідно з постановою судді,  ОСОБА_1  визнаний винним у тому, що він  27 грудня 2020 року о 00 год. 20 хв. по вул. Кульпарківська, 226а у м. Львові, керував транспортним засобом «BMW 335 І» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, в медичному закладі КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», що підтвердився висновком лікаря № 001348 від 27.12.2020 року, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року. 
Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, адвокат Попівняк Н.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, просить поновити строк на подання апеляційної скарги, розглянути та задовольнити клопотання про призначення проведення судово-медичної (токсикологічної) експертизи, скасувати постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 01 лютого 2021 року та провадження у цій справі закрити.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що висновок медичного огляду особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на стан сп`яніння складений з порушенням вимог Інструкції №1452/735 та не може бути використаний як доказ в справі, а протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять достатніх відомостей та належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а відтак і про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказує, що для встановлення належності висновку щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, важливим елементом є перевірка наявності та чинності дозвільних документів на використання вимірювальної техніки та обладнання в закладах охорони здоров`я. 
Наголошує, що спеціальний технічний засіб, що був використаний лікарем КНП ЛОР Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_2 27.12.2020 для визначення наявності або вимірювання вмісту наркотичних засобів в сечі ОСОБА_1 не передбачений жодним нормативним актом та не зареєстрований в установленому законом порядку у відповідному реєстрі, а тому результати (докази) отримані внаслідок його використання по відношенню до вказаної особи є неналежними та недопустимими, а висновок №001348 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 27.12.2020 складений з порушенням вимог Інструкції та вважається недійсним.
Зазначає, що з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції та акту №001348 вбачається, що лікар здійснював огляд та встановлював об`єктивні відомості щодо стану сп`яніння ОСОБА_1 , зокрема по зовнішньому вигляді охайний вигляд, свідомість ясна, всебічно орієнтований, пульс 90, артеріальний тиск 170/90, рухосфера: без порушень координації рухів, динаміка: звичайна поза Ромберга: незначне похитування, пальце-носова проба: без промахувань, тест Шульте: 41 сек., що свідчить про те, щ увага та швидкість реакції у ОСОБА_1 була в межах норми, а по зовнішнім ознакам не було підстав у працівників поліції вважати, що він перебуває в стані сп`яніння.
Звертає увагу, що про вказані обставини ОСОБА_1 мав намір розповісти суду першої інстанції, однак не мав змоги з являтись до Залізничного районного суду м. Львова та подав клопотання про передачу справи в Сокальський районний суд Львівської області (по місцю реєстрації та проживання ОСОБА_1 ), однак судом було відмовлено у цьому, чим позбавлено прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст.268 КУпАП.
Вказує, що з метою всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, на думку апелянта, доцільно провести судову токсикологічну експертизу.
В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження покликається на те, що оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав 09.02.2021, а тому строк на подачу апеляційної скарги пропустив з поважних причин та такий підлягає поновленню.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Попівняка Н.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Апеляційний суд погоджується із висновком судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, яким надано належну правову оцінку.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених в судовому засіданні доказів, яким суддя місцевого суду дав належну оцінку і навів у постанові. 
Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №007418 від 21.12.2020р. (а.с.1); висновком 001348 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.12.2020 року (а.с.4), відеозаписом нагрудної камери патрульного поліцейського (а.с.3).
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Згідно з ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Відповідно до з п.3, п.4, п.15, п.16, п.20 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та п.8, п.10, п.13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103: огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством; метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи; за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду; лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.
Апеляційним судом встановлено, що за наслідками проведеного в закладі охорони здоров`я огляду, у відповідності до вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», було складено висновок № 001348 від 27.12.2020 (а.с.4) та акт медичного огляду, який залишений в закладі охорони здоров`я.
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001348 від 27.12.2020 (а.с.4), за результатами проведеного 27.12.2020 року о 01 год. 52 хв. лікарем КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_2 огляду у громадянина ОСОБА_1 виявлено стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначається: дата заповнення, прізвище, ім`я, по батькові особи дата народження, назва та номер документа, що посвідчує обстежувану особу (за наявності), ким та коли (точний час) направлена на огляд  , назва, серія і номер документа, що посвідчує особу, яка доставила обстежуваного на огляд, дата і точний час огляду, ким оглянута особа, назва закладу охорони здоров`я, де проводився огляд, висновок огляду (повідомляється в присутності поліцейського), підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду  та дані лікаря, який проводив огляд.
Наведений вище висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 відповідає вимогам Інструкції, містить у собі усі необхідні до заповнення дані, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
В даному випадку огляд особи на стан сп`яніння проводився лікарем в закладі охорони здоров`я, та жодних порушень порядку проведення такого огляду виявлено не було.
Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №007418 від 21.12.2020р. оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.
Щодо доводів захисника – адвоката Попівняка Н.М. про те, що постанова судді винесена без участі ОСОБА_1 , у зв`язку з чим він був позбавлений прав, передбачених ст.268 КУпАП, то слід зазначити, що при розгляді справи в суді апеляційної інстанції таке право відновлено шляхом прийняття до провадження апеляційної скарги, та надання можливості подачі пояснень, клопотань та доповнень, разом з тим,  ОСОБА_1 та його захисником – адвокатом Попівняком Н.М. не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.
Крім цього, в суді апеляційної інстанції  ОСОБА_1  та його захисник – адвокат Попівняк Н.М відмовилися від заявленого ними клопотання про проведення судової токсикологічної експертизи у зв`язку із закінченням терміну зберігання біологічного середовища у закладі охорони здоров`я.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, урахував дані про особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, та в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвокату Попівняку Назарію Михайловичу строк апеляційного оскарження постанови судді Залізничного районного суду м.Львова від 01 лютого 2021 року.
Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 01 лютого 2021 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Попівняка Назарія Михайловича – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк