ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/1768/19                                                                                 Головуючий у 1 інстанції: Донець В.А. 
                                                                                Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 березня 2021 року                                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                    Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Оксененка О.М.
                                                                 Черпіцької Л.Т.
За участю секретаря                               Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Дворік» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Наш Дворік» (далі - ТОВ «Наш Дворік») звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві,  в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 19 листопада 2018 року №0059051409.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 19 листопада 2018 року №0059051409.
Не погодившись з рішенням суду, Головне управління ДПС у м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти  нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що позивачем порушено вимоги пункту 11 розділу 2 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148.
19 лютого 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача  - Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Дворік» надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у період з 26 жовтня 2018 року по 02 листопада 2018 року Головним управлінням ДФС в м. Києві, на підставі наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 28 вересня 2018 року №14559 "Про проведення фактичних перевірок", проведено фактичну перевірку ТОВ "Наш Дворік" з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтва, у тому числі, про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками (найманими особами), за результатами якої складено Акт (довідку) фактичної перевірки № 000194 від 02 листопада 2018 року.
Згідно з висновками Акту фактичної перевірки, встановлено порушення вимог пункту 11 Розділу 2 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого Постановою правління Національного банку України від 29.12.2017 року №148.
Не погоджуючись з висновками Акту фактичної перевірки, ТОВ «Наш Дворік» подано заперечення до Головного управління ДФС у м. Києві.
Головним управлінням ДФС у м. Києві рішенням № 104205/10/26-15-14-09-12 від 16 листопада 2018 року залишено Акт перевірки без змін, а заперечення без задоволення.
На підставі Акту фактичної перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 19 листопада 2018 року №0059051409, яким до ТОВ «Наш Дворік» застосовано штрафні санкції у сумі 24  696 238,90 грн.
ТОВ «Наш Дворік» оскаржив податкове повідомлення-рішення від 19 листопада 2018 року №0059051409 до Державної фіскальної служби України.
Державною фіскальною службою України рішенням про результати розгляду скарги від 17 січня 2019 року № 6/99-99-11-06-0125 залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 19 листопада 2018 року №0059051409, а скаргу ТОВ "Наш Дворік" - без задоволення.
Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п.п. 19-1.1.4,  19-1.1.34  п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Підпунктами  20.1.9 - 20.1.11, 20.1.14 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право: вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів; проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів; у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів.
Згідно п. 75.1 ст. 74 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За приписами п.п. 75.3.1 п. 75.3 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року  №148 затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (далі Положення №148, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 1 вищевказаного Положення №148, це Положення розроблено відповідно до Закону України "Про Національний банк України" і визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - підприємства), органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі - установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі - фізичні особи - підприємці) (далі разом у тексті - суб`єкти господарювання), фізичними особами.
Положеннями підпункту 12 пункту 3 Положення №148, касові операції - операції суб`єктів господарювання між собою та з фізичними особами, пов`язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку.
Приписами п.п. 9-11 п. 3 Положення №148 визначено, що касова книга - документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі;  касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси; касові документи - документи (касові ордери та відомості на виплату готівки, розрахункові документи, електронні розрахункові документи, квитанції програмно-технічних комплексів самообслуговування, відомості закупівлі сільськогосподарської продукції, інші прибуткові та видаткові касові документи), за допомогою яких відповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку.
Пунктом 11 Положення №148 передбачено, оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.
Оприбуткуванням готівки в касах фізичних осіб-підприємців, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх товарними чеками (квитанціями) і веденням книги обліку доходів і витрат (або книги обліку доходів), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у книзі обліку доходів і витрат (або книзі обліку доходів) на підставі товарних чеків (квитанцій).
Оприбуткуванням готівки в касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, а також у касах фізичних осіб-підприємців, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО без ведення касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень на підставі даних розрахункових документів шляхом формування та друку фіскальних звітних чеків і їх підклеювання до відповідних сторінок КОРО/занесення даних розрахункових квитанцій до КОРО.
Суб`єкти господарювання, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО, використовують КОРО для: 1) підклеювання та зберігання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках КОРО; 2) здійснення операцій із розрахунковими квитанціями в разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії; 3) обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, перевірок конструкцій та програмного забезпечення РРО.
Відповідно до п.п. 18 п. 3 Положення №148, оприбуткування готівки - проведення суб`єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат/книзі обліку доходів/фіскальному звітному чеку/електронному фіскальному звітному чеку/розрахунковій квитанції.
Пунктом 25 Положення №148 передбачено, що приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером (додаток 2), підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання.
Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства. Використання печатки установою/підприємством не є обов`язковим.
За приписами п. 39 Положення №148, установи/підприємства відображають у касовій книзі усі надходження і видачу готівки в національній валюті (додаток 5). Кожна/кожне установа/підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів).
Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС в м. Києві у період з 26 жовтня 2018 року по 02 листопада 2018 року проведено фактичну перевірку ТОВ "Наш Дворік" з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтва, у тому числі, про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками (найманими особами).
За результатами проведення вищевказаної перевірки контролюючим органом складено Акт (довідку) фактичної перевірки № 000194 від 02 листопада 2018 року, яким встановлено порушення вимог пункту 11 Розділу 2 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого Постановою правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148 (Т. 1 а.с. 20-23).
У вищевказаному Акті фактичної перевірки від 02 листопада 2018 року № 000194 податковий орган зазначив, що перевіркою встановлено факти неоприбуткування готівкових коштів  (готівки), що надходила до каси ТОВ «Наш Дворік» на загальну суму 4  939  247,78 грн., а саме, у період з 04.01.2018 року по 25.10.2018 року (включно)  з реєстраторів розрахункових операцій до каси підприємства надходила готівка (виручка від реалізації продукції), при цьому, прибуткові касові ордери не виписувались, не оформлялись, головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства не підписувались, касова книга  підприємства до перевірки не надавалася.
Даний висновок Головним управлінням ДФС в м. Києві зроблений, у зв`язку з відсутністю 26 жовтня 2018 року під час перевірки у ТОВ «Наш Дворік» касової книги з прибутковими ордерами.
Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Директор ТОВ "Наш Дворік" ОСОБА_2 та бухгалтер ОСОБА_1 , не погоджуючись з висновком викладеним в Акті фактичної перевірки від 02 жовтня 2018 року реєстраційний № 1955/26/15/14/41601567, подали до Головного управління ДФС у м. Києві Заперечення від 07 листопада 2018 року на Акт перевірки №000194 від 02.11.2018 року (Т. 1 а.с. 24-27).
У вказаних запереченнях зазначено, що на момент перевірки були надані тільки видаткові касові ордери, так як, прибуткові касові ордери та касові книги були на перевірці в аудиторській компанії ТОВ «КДГ «РЕКЛОР-ФІНАНС».
На підтвердження зазначених обставин позивачем надано: 
- Наказ ТОВ «Наш Дворік», відповідно до якого, наказано провести перевірку видаткових касових ордерів ТОВ «Наш Дворік» з залученням компанії ТОВ «КГД «РЕКЛОР-ФІНАНС», згідно Договору № 24/10/18 (Т. 1 а.с. 44); 
- Договір про надання бухгалтерських послуг №24/10/18(1) від 24 жовтня 2018 року, укладений між  ТОВ «Наш Дворік» (Замовник) та ТОВ «КДГ «РЕКЛОР-ФІНАНС» (Виконавець), відповідно до п. 1.1 якого, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання щодо виконання робіт з бухгалтерського обслуговування (ведення бухгалтерського обліку) (Т. 1 а.с. 57-60);
- Дозволи від 25.10.2018 р. - 26.10.2018 р. та від 29.10.2018 р. - 30.10.2018 р. директора  ТОВ "Наш Дворік" ОСОБА_2 на вивезення прибуткових та видаткових касових ордерів для перевірки до обслуговуючої компанії ТОВ «КДГ «РЕКЛОР-ФІНАІТС» на  25.10.2018 р. - 26.10.2018 р. та на 29.10.2018 р. - 30.10.2018 р з поверненням до 18:00 год. того ж дня (Т. 1 а.с. 45-48);
- Акти прийому-передачі документів ТОВ «Наш Дворік» від 25.10.2018 р. - 26.10.2018 р. та від 29.10.2018 р. - 30.10.2018 р. про передачу касових книг за січень-жовтень 2018 року  (Т. 1 а.с. 49-56).
Відповідно до абзацу 2 пункту 44.6 статті 44 ПК України, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Пунктом 44.7 статті 44 ПК України передбачено, що у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 04 березня 2020 року у справі №0440/5658/18 та від 08 серпня 2019 року у справі №802/1069/13-а зазначив наступне: «…порушення платником податків обов`язку, встановленого пунктом 85.2 статті 85 ПК України, щодо надання після початку перевірки всіх документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки, не означає, що такий платник не має права додатково їх надати до прийняття відповідного рішення й, при цьому, не звільняє контролюючий орган від обов`язку врахувати додатково надані платником документи у строк, встановлений абзацом другим пункту 44.7 статті 44 ПК України, при прийнятті рішення, що прямо передбачено нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України».
Із Акту приймання-передачі документів вбачається, що 07 листопада 2018 року о 17:15 год. ТОВ "Наш Дворік" було передано головному державному ревізору-інспектору ОСОБА_3 разом з Запереченнями на акт перевірки первинні документи, зокрема, копії касових книг з прибутковими касовими ордерами за 10 місяців 2018 року та копії книг КОРО (Т. 1 а.с. 28).
Однак, відповідно до листа Головного управління ДФС у м. Києві від 16 листопада 2018 року № 104205/10/26-15-14-09-12, контролюючим органом при розгляді заперечень ТОВ "Наш Дворік", всупереч вимог абз. 2 п. 44.6 ст. 44 та  п. 44.7 ст. 44 ПК України, надані позивачем документи не були враховані, заперечення залишено без задоволення, а Акт фактичної перевірки - без змін (Т. 1 а.с. 29-31).
Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Наш Дворік» зверталося до Державної фіскальної служби України зі скаргою на податкове повідомлення-рішення №0059051409  від 19 листопада 2018 року, однак, Рішенням про результати розгляду скарги від 17 січня 2019 року № 6/99-99-11-06-0125  скаргу позивача залишено без задоволення, а  податкове повідомлення-рішення від 19 листопада 2018 року -  без змін (Т. 1 36-39, 65-66).
Таким чином, позивач скористався своїм правом та в порядку адміністративного оскарження результатів перевірки у визначений законом спосіб повідомив контролюючий орган про обставини, що не були досліджені під час перевірки. При цьому, позивач вимагав перегляду результатів відповідної перевірки.
Разом з тим, такі посилання позивача були проігноровані як регіональним управлінням ДФС під час прийняття оскаржуваних рішень, так і ДФС України в ході процедури адміністративного оскарження таких рішень.
Крім того, відповідно до висновку Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеного у постановах від 08 серпня 2019 року у справі №802/1069/13-а, від 01 квітня 2020 року у справі № №640/637/19, від 04 березня 2020 року у справі №0440/5658/18, «законодавцем передбачено право платника податків надати контролюючому органу документи, які були відсутні під час перевірки. При цьому, якщо платник податків у запереченнях на акт перевірки посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, до прийняття рішення за результатами такої перевірки це зумовлює обов`язок податкового органу щодо призначення та проведення позапланової перевірки».
Однак, матеріали справи не містять відомостей, що Головним управлінням ДФС у м. Києві за результатами розгляду заперечень позивача було призначено додаткову перевірку ТОВ «Наш Дворік».
Колегія суддів звертає увагу на те, що єдиною підставою для висновку про порушення позивачем вимог пункту 11 Розділу 2 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого Постановою правління Національного банку України від 29.12.2017 року №148, стало ненадання ТОВ «Наш Дворік» касових книг підприємства.
Тобто, в даному випадку, незважаючи на те, що позивачем вищевказані документи були надані контролюючому органу, відповідачем такі документи були проігноровані та зроблено висновок про порушення позивачем положень податкового законодавства. При цьому, формуючи наведений висновок та приймаючи оскаржуване рішення, контролюючий орган був двічі повідомлений про наявність документів, що стосуються предмета перевірки, а також, про те, що відомості, наявні у його розпорядженні, є неповними та такими, що не можуть беззаперечно підтверджувати недотримання платником податкової дисципліни, але свідомо не врахував їх.
Аналогійний висновок викладений Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 04 березня 2020 року у справі №0440/5658/18.
Враховуючи вищезазначене, доводи апелянта про те, що позивачем порушено вимоги пункту 11 розділу 2 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148 є безпідставними.
Посилання апелянта на те, що головним бухгалтером ТОВ «Наш Дворік» Лесніченко М.Г. надано пояснення, що підтверджує зазначене в акті перевірки порушення, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, головний бухгалтер позивача, на вимогу перевіряючих, надала довідку від 26 жовтня 2018 року, про те, що касова книга на Товаристві ведеться в електронному вигляді, проте, у вказаній довідці жодним чином не заперечувалося, що касова книга, також, ведеться і в паперовому вигляді (Т. 1 а.с. 45).
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що  позивачем були надані документи, необхідність складання яких визначено Положенням №148 та не були враховані відповідачем під час податкового контролю, а тому, податкове повідомлення-рішення від 19 листопада 2018 року №0059051409 є протиправним та підлягає скасуванню.
Таким чином, судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги,  визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 19 листопада 2018 року №0059051409.
Решта доводів та заперечень апелянтів висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Дворік» та наявність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

 Суддя-доповідач                                                                           Вівдиченко Т.Р.
          
 Судді                                                                                              Оксененко О.М.
                                                                                                  
                                                                                                            Черпіцька Л.Т.

                                                            Повний текст постанови виготовлено 05.03.2021 р