Ухвала
 
15 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 201/16014/13-ц
провадження № 61-9098сво20
 
Верховний Суд у складі Об'єднаної  палати  Касаційного цивільного суду: 
Червинської М. Є. (суддя - доповідач), Висоцької В. С., Гулька Б. І.,               Крата В. І., Луспеника Д. Д., Синельникова Є. В., Фаловської І. М.,
             
розглянув справу за заявою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича про заміну сторони у виконавчому провадженні за виконавчим листом у справі за позовом кредитної спілки «Взаємний кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Взаємний кредит», третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу  Білоус Світлана Володимирівна про визнання договору іпотеки припиненим, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до кредитної спілки «Взаємний кредит», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, визнання зобов`язання припиненим та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до кредитної спілки «Взаємний кредит», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим, визнання зобов`язання припиненим за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду                        м. Дніпропетровська від 20 березня 2020 року в складі судді Ткаченко Н. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2020 року в складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П., Свистунової О. В.,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
У лютому 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А. С. звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження та просив замінити боржника  у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа                               № 201/16014/13-ц, з ОСОБА_1 на ОСОБА_5 .
 
Свої вимоги обґрунтовував тим, що в нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 61016592, відкрите на підставі виконавчого листа № 201/16014/13-ц, виданого 29 лютого 2016 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , де боржником був ОСОБА_1 .
 
Під час проведення виконавчих дій йому стало відомо, що боржник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, а 02 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 був укладений договір дарування, відповідно до умов якого ОСОБА_1 подарував, а ОСОБА_5 прийняла в дар квартиру, на яку звернуто стягнення рішенням суду від 13 серпня 2014 року.
 
Отже, відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку»                      ОСОБА_5 набула статусу іпотекодавця та несе всі його права і обов`язки. Указані обставини також підтверджені рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року, яким ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні позову про зняття арешту з іпотечного майна, з підстав того, що вона набула статусу іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором.
 
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2020 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2020 року, заяву задоволено. У виконавчому провадженні                     № 61016592, відкритому на підставі виконавчого листа № 201/16014\13-ц, виданого 29 лютого 2016 року Жовтневим районним судом                                            м. Дніпропетровська про звернення стягнення на користь кредитної спілки «Взаємний кредит» предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , замінено сторону боржника з ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_5 .
 
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» до ОСОБА_5 , як нового власника предмета іпотеки, перейшли всі права та обов`язки іпотекодавця за договором іпотеки, укладеним 23 листопада 2004 року між кредитною спілкою «Взаємний кредит» та ОСОБА_1 , що є підставою для заміни боржника у виконавчому провадженні, відкритому з виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
 
У червні 2020 року ОСОБА_5 через свого представника                     ОСОБА_6 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня                     2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 червня                 2020 року і закрити провадження у справі за заявою приватного виконавця Кузьменка А. С. про заміну сторони виконавчого провадження.
 
Обгрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували, що право власності на квартиру, яка була предметом спору, набуто нею ще в 2015 році, а рішення суду про звернення стягнення на це майно набрало законної сили лише в  2019 році, проте до участі у розгляді справи її залучено не було.
 
До того ж вказує, що чинним законодавством до підстав процесуального правонаступництва не віднесено придбання майна, в тому числі предмета іпотеки в боржника, як і можливості заміни відповідача на стадії виконання рішення суду, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 26 листопада 2019 року в справі № 752/21043/15-ц.
 
Також посилається на протиправність відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження у 2020 році, оскільки таке відкрито на підставі виданого в 2016 році виконавчого листа, який підлягав поверненню до суду.
 
Окрім цього вказує, що стягувач уже звертався до суду із заявою про заміну боржника ОСОБА_1 на ОСОБА_5 й ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада                2017 року, в задоволенні його заяви було відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_5 не є правонаступником ОСОБА_1 .
 
Проте суди на викладене уваги не звернули, провадження у справі не закрили, розглянули справу без її участі, незважаючи на клопотання про відкладення розгляду справи, та не навели в своїх рішеннях мотивів відхилення її доводів.
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 30 грудня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2021 року зазначену справу передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
Ухвала суду мотивована наявністю застосування судом касаційної інстанції у різних палатах принципово різного підходу до розуміння і тлумачення статті 23 Закону України «Про іпотеку», що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці їх розгляду Верховним Судом.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважав, що у цій справі на підставі договору дарування від  02 лютого 2015 року відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» до ОСОБА_5 перейшли всі права та обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором, у тому обсязі й на тих умовах, на яких вони належали ОСОБА_1 на момент укладення цього договору, у тому числі права й обов`язки боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
 
Разом з тим, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 26 листопада 2019 року по справі № 752/21043/15-ц (провадження № 61-5334св19) за заявою                                       ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» про заміну сторін виконавчого провадження, дійшов висновку про те, що чинним законодавством України до підстав процесуального правонаступництва не віднесено придбання майна, у тому числі предмета іпотеки в боржника, як і можливості заміни відповідача на стадії виконання рішення суду.
 
Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
 
Передаючи справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважала, що є підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від                      26 листопада 2019 року в справі  № 752/21043/15-ц (провадження                          № 61-5334св19).
 
З огляду на викладене, касаційна скарга ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня                    2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 червня                 2020 року підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.
 
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
 
З огляду на вказане справа розглядатиметься Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні). 
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
 
Прийняти до розгляду справу за заявою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича про заміну сторони у виконавчому провадженні за виконавчим листом у справі за позовом кредитної спілки «Взаємний кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Взаємний кредит», третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу  Білоус Світлана Володимирівна про визнання договору іпотеки припиненим, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до кредитної спілки «Взаємний кредит», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, визнання зобов`язання припиненим та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до кредитної спілки «Взаємний кредит», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим, визнання зобов`язання припиненим за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду                     м. Дніпропетровська від 20 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2020 року 
 
Призначити справу до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	М. Є. Червинська	
 	 	
Судді:	В. С. Висоцька   	
 	Б. І. Гулько  	
 	В. І. Крат  	
 	Д. Д. Луспеник   Є. В. Синельников  	
 	І. М. Фаловська