ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                        Головуючий І інстанції: Сагайдак В.В.
16 лютого 2021 р.	Справа № 520/9726/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Паркторг» до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и в:
27.07.2020 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Паркторг» (далі – ТОВ «Паркторг», підприємство) звернулося до суду з позовом, яким просить: 
- визнати незаконними та скасувати наступні рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (далі – ГУ ДПС у Харківській області) про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН):
- від 30.06.2020 року № 1678483/43052921 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.05.2020 року № 485 на загальну суму 236.558,40 грн, в тому числі ПДВ 39.426,40 грн;
- від 30.06.2020 року № 1678482/43052921 про відмову в реєстрації податкової накладної від 16.06.2020 року № 282 на загальну суму 16.900,25 грн, в тому числі ПДВ 2.816,71 грн.
- зобов`язати Державну податкову службу України (далі – ДПС України) зареєструвати наступні податкові накладні:
- від 31.05.2020 року № 485 на загальну суму 236.558,40 грн, в тому числі ПДВ 39.426,40 грн;
- від 16.06.2020 року № 282 на загальну суму 16.900,25 грн, в тому числі ПДВ 2.816,71 грн.
Обґрунтовує позовні вимоги позивач тим, що у відповідності до змісту квитанцій, відповідно до яких здійснювалось припинення реєстрації податкових накладних, контролюючим органом не вказано переліку бухгалтерських документів, які платник податків повинен надати до контролюючого органу для поновлення їх реєстрації, тобто у зазначених квитанціях наведена формальна пропозиція для платника податків надати бухгалтерські документа без вказання їх предметного та вичерпного переліку, надання якого, на думку контролюючого органу, є достатнім для поновлення реєстрації податкових накладних.
Також позивач зазначив, що вищевказані рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН є незаконним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню та просить суд зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН від 31.05.2020 року № 485 та від 16.06.2020 року № 282.
У відзиві на адміністративний позов відповідач зазначив, що реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування було зупинено, оскільки останні не відповідали вимогам п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та було запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрації податкових накладних.
В свою чергу, підставою для відмови у реєстрації податкових накладних слугувало ненадання платником податків необхідного обсягу документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
Від відповідача, ДПС України, відзив на адміністративний позов не надходив, отже, своїм правом на подання відзиву по адміністративній справі відповідач не скористався.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 року адміністративний позов ТОВ «Паркторг» задоволено.
Судом проведений розподіл судових витрат    - стягнуто на користь ТОВ «Паркторг» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 2.102,00 грн та за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України – 2.102,00 грн.
Судове рішення вмотивоване тим, що у квитанціях контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН не зазначено конкретного переліку та обсягу документів, які необхідно надати позивачу для спростування підстав зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Платником податків було надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких було відмовлено.
Не погоджуючись із судовим рішенням, ГУ ДПС у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій вважає його безпідставним, просить скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеним у відзиві на позов.
Правом подання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Паркторг» не скористалось.
За приписами    ст. 308 КАС України    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).    Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі колегія суддів, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ТОВ «Паркторг» на виконання вимог ст. ст. 187 та 201 ПК України було складено податкові накладні від 31.05.2020 року № 485 на загальну суму 236.558,40 грн, в тому числі ПДВ 39.426,40 грн та податкову накладну від 16.06.2020 року № 282 на загальну суму 16.900,25 грн, в тому числі ПДВ 2.816,71 грн та направило їх на реєстрацію в ЄРПН, однак їх реєстрація була зупинена.
          Згідно з отриманою квитанцією від 12.06.2020 року, підставою для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН від 31.05.2020 року № 485 слугувала відсутність кодів    УКТЗЕД/ДКПП    товарів/послуг 73.20, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються, а також обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН (т.1 зв. бік а.с.10).
          З аналогічних підстав зупинено реєстрацію податкової накладної від 16.06.2020 року № 282 (т.1 зв. бік а.с.14).
На виконання вимог контролюючого органу, 22.06.2020 року на адресу податкового органу, позивачем було направлено повідомлення про подання пояснень та копій документів з наданням відповідних пояснень та копій документів в підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних, реєстрацію яких зупинено (т.1 а.с.16-24).
           30.06.2020 року Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН прийняла рішення № 1678483/43052921 та № 1678482/43052921 про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН № 485 від 31.05.2020 року та № 282 від 16.06.2020 року з підстави ненадання платником податків копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункові документи та або/банківських виписок з особових рахунків (т.1 а.с.11, 15).
          Рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.06.2020 року № 1678483/43052921 було оскаржено позивачем в адміністративному порядку, однак рішенням № 33601/43052921/2 від 10.07.2020 року скаргу підприємства залишено без задоволення (т.1 а.с.13).
Погоджуючись з висновком суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.
          Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Згідно із п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
          Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
          Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
          Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
          Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
          Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
          Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
          При цьому, відповідно до п. 74.2 ст. 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
          Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
          Пунктом 74.3 ст. 74 ПК України встановлено, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
          Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246  «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
          Згідно із п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, щодо наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.
          Відповідно до п. 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
          Водночас, п. 201.16 ст. 201 ПК України, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
          На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 року № 1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).
          Згідно із п. 4 Порядку № 1165, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
          Пунктом 5 Порядку № 1165 встановлено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.
          Відповідно до вимог п. 6 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
          Положеннями п. 7 Порядку № 1165 встановлено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
          Відповідно до пункту 10 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
          Згідно із пунктом 11 Порядку № 1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
          Відповідно доп. 25 Порядку № 1165, комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
          Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 року № 520 (далі - Порядок № 520).
          Згідно із    пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 11 Порядку № 520, прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
          Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 ПК України.
          У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
          Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
          Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.
          Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/ розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
          Письмові пояснення та копії документів, зазначених у п. 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог    Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
          Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
          Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
          Таким чином, з аналізу вищевикладених приписів вбачається, що реєстрація податкової накладної в ЄРПН може бути зупинена з підстав відповідності критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснених операцій.
          При цьому, колегія суддів зазначає, що законодавець визначив два етапи реєстрації податкових накладних: перший - це зупинення реєстрації податкової накладної який є проміжним перед прийняттями рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та другий - це сам етап прийняття рішення податковим органом.
          Отже, рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної приймається за результатами оцінки наданих підприємством документів.
          Виходячи з наведено, колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
Матеріалами справи встановлено, що 01.01.2020 року між ТОВ «Паркторг» (покупець) та ТОВ «Онтекс Україна» (продавець) і укладено договір дистрибуції № УГ001/Д0101, згідно з яким ТОВ « Паркторг » придбавав у продавця товар, який в подальшому постачав на адресу контрагентів, що підтверджується наданими до суду первинними документами (договорами поставки, платіжними дорученнями, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, податковими накладними (т.1 а.с.5-9, 111-249, т.2 а.с.155-250, т.3 а.с.1-249, т.4 а.с.1-249, т.5 а.с.1-249, т.6 а.с.1-250, т.7 а.с.1-250, т.8 а.с.1-250, т.8 а.с.1-250, т.10 а.с.1-250, т.11 а.с.1-250, т.12 а.с.1-250, т.13 а.с.1-250, т.14 а.с.1-250, т.15 а.с.1-250, т.16 а.с.1-155).
          Між сторонами 01.04.2020 року укладено додаткові угоди № 2 та № 3 про виплату ТОВ «Онтекс Україна» на адресу ТОВ «Паркторг» мотиваційних виплат за надання останнім послуг у вигляді досягнення результату по виконанню обсягу    закупівель товару, що встановлений продавцем у плані закупівель (т.2 а.с.25-28).
          Протягом травня та червня 2020 року ТОВ «Паркторг» надано послуги з виконання обсягу закупівель товару, який встановлений продавцем у плані закупівель, що підтверджується: актами надання послуг від 31.05.2020 №21861, від 16.06.2020 № 22336 (т.1 а.с.25, 26), видатковими накладними (т.2 а.с.31-33, 36-39, 42-45, 47-49, 52-54, 57, 59-60), актом-розрахунком про виконання плану закупівель (т.1 а.с.35, т.2 а.с.151-153), актом прийому товару по кількості та якості (т.2 а.с.58).
          Перевезення зазначених товарів підтверджується наявними в матеріалах справи товарно-транспортними накладними (т.2 а.с.34-35, 40-41, 46, 50-51, 55-56, 61-62).
          Оплата за товар підтверджується платіжними дорученнями та виписками по рахунку. (т.2 а.с.111-117, 140-150).
          Крім того, ТОВ «Паркторг» в поясненнях зазначив, що надавав послуги по виконанню обсягу закупівель товару на адресу ТОВ «Онтекс Україна» як до квітня та травня 2020 року, так і після квітня та травня 2020 року, при цьому податкові накладні, складені за результатом надання таких послуг, були зареєстровані контролюючим органом в ЄРПН. На підтвердження зазначених обставин позивачем надані до матеріалів справи податкові накладні (т.2 а.с.63-110).
          Щодо відсутності в таблиці даних платника ПДВ кодів УКТЗЕД/ДКПП, що на постійній основі постачаються ТОВ «Паркторг» зазначило, що у відповідності до п. 12 Порядку № 1165, платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою, що в свою чергу, є правом платника податків, а отже незалежно від прийнятого рішення, таке рішення не свідчить про порушення підприємством податкового законодавства.
          Виходячи з наведеного, колегія суддів зауважує, що надіслані позивачу квитанції містили лише посилання на відсутність в таблиці даних платника податку на додану вартість, як на товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуг та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано підприємству надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.
          В оскаржуваних рішеннях підставою відмови в реєстрації податкових накладних зазначено: ненадання платником копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Однак, таке посилання не може слугувати підставою для відмови в реєстрації, оскільки у квитанціях про відмову в реєстрації не зазначено, конкретного переліку та обсягу документів, які необхідно надати позивачу для спростування підстав зупинення реєстрації податкових накладних         в ЄРПН.
Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово у постановах від 23.10.2018 року у справі № 822/1817/18, від 24.09.2019 року у справі № 940/1693/18 зазначав, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт відповідних Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Така підстава, як не надання відповідачу не чітко визначеного пакету документів не може слугувати самостійною, окремою підставою для відмови в реєстрації податкових накладних виходячи із наступного.
За визначенням, наведеним у            ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Визначення поняття господарської операції також наведене у            ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно положень якої господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.
За змістом ч.1            ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Тобто для бухгалтерського обліку, а відповідно і податкового обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Відповідно до вищевказаного, визначення господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Вказана правова позиція викладена Верховним Судом, у постановах від 05.11.2019 року у справі № 804/1571/15 , від 19.03.2019 року у справі № 809/1718/15.
Відповідно до ч. 5    ст. 242 КАС України, суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржувані рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН є протиправними, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено та підлягають скасуванню.
          Окремо, колегія суддів надає критичну оцінку доводам ГУ ДПС у Харківській області, зазначених у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі, оскільки обґрунтування підстав зупинення податкових накладних позивача, викладених у зазначених процесуальних документах з  посиланням на п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, не відповідає підставам зупинення податкових накладних від 31.05.2002 року № 485 та від 16.06.2020 року № 282, зазначених у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних.
Стосовно позовної вимоги про зобов`язання ДПС України здійснити дії по реєстрації податкових накладних, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої            статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
За приписами п. 4 ч. 2    ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Аналізуючи дані положення    кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на приписи п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого    постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року, яким передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
У першому та третьому випадках податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної.
У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили саме рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.
Таким чином, нормами            ПК України    та Порядку чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та можливості зазначення дати її реєстрації.
За приписами    ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".
З метою ефективного захисту інтересів позивача, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні: від 31.05.2020 року № 485 та від 16.06.2020 року № 282 є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Відповідно до положень    статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.
          На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області залишити без задоволення, а рішення    Харківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року, - без змін.    
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5    ст. 328 КАС України.        

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	С.С. Рєзнікова    А.О. Бегунц   	
          Постанова у повному обсязі складена і підписана 26 лютого 2021 року.