СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2021 р.                                                                             Справа № 922/1539/20  
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя: судді: при секретарі судового засідання:	Зубченко І.В. (доповідач), Гребенюк Н.В., Чернота Л.Ф.   Мартинчук М.В.	
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу 	  Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Харків (вх.№3176 Х/3 від 20.11.2020р.)	
на рішення господарського суду	 Харківської області	
ухвалене	20.10.2020р. (повний текст складено та підписано 26.10.2020р. у м.Харкові)	
у справі	№922/1539/20 (суддя Присяжнюк О.О.)	
за позовом	Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Харків	
до відповідачів:	1.Коломацької селищної ради, смт.Коломак Харківської області;  2.Коломацької районної державної адміністрації Харківської області, смт.Коломак Харківської області; 3.Управління соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації, смт.Коломак Харківської області; 4. Коломацької районної ради, смт.Коломак Харківської області	
про	стягнення 84.796,11грн.	

В С Т А Н О В И В:
Акціонерне   товариство «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Харків, звернулось   до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача-1, Коломацької селищної ради, смт.Коломак Харківської області, в якій просить суд стягнути   з останньої 84.796,11грн. Позовні вимоги мотивовані виникненням збитків, понесених позивачем від перевезення пасажирів, які мають право на пільги згідно з чинним законодавством України.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.07.2020р. задоволено заяви позивача (вх.№13534 від 16.06.2020р. та вх.№314054 від 22.06.2020р.) про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів: Коломацької районної державної адміністрації Харківської області, смт.Коломак Харківської області, (відповідач-2), Управління соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації, смт.Коломак Харківської області, (відповідач-3) та Коломацької районної ради, смт.Коломак Харківської області, (відповідач-4).
Рішенням господарського суду Харківської області від 20.10.2020р. (повний текст складено та підписано 26.10.2020р.) у справі №922/1539/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
В обґрунтування рішення покладено висновки суду про не доведення позивачем наявності складу цивільного правопорушення в діях відповідачів.
Не погодившись із прийнятим рішенням, Акціонерне   товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
На думку позивача, рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм процесуального права (ст.ст.74, 76, 78, 86 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України)) та не відповідає нормам матеріального права з огляду на наступні обставини:
- пільгове перевезення пасажирів передбачено низкою законодавчих актів України. Забезпечуючи пільгове перевезення окремих категорій громадян, держава поклала на себе обов`язок відшкодовувати за рахунок державного або місцевого бюджетів збитки, понесені перевізником. Як наслідок, у позивача виникло цивільне право на відшкодування вартості послуг перевезення, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, а у відповідача, як органу, через який діє держава у цивільних відносинах, - цивільний обов`язок здійснити із позивачем розрахунок за надані цим особам послуги;
- незастосування судом при винесенні рішення норм ст.ст.89, 102 Бюджетного кодексу України (далі – БК України) та норм постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», зі змісту яких вбачається, що розпорядником коштів бюджетного фінансування соціальних пільг на перевезення у смт.Коломак Харківської області є Управління соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації, а відшкодування витрат, понесених внаслідок пільгового перевезення, здійснюється ним за рахунок відповідного бюджету;
- незастосування судом ст.ст.509, 525, 526, 617 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), ст.218 Господарського кодексу України (далі – ГК України), зі змісту яких вбачається, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання. Законодавством не передбачена залежність відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення;
- перевезення пасажирів на пільгових умовах виконано позивачем не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Як наслідок, уповноважений на те державою орган – відповідачі у справі в силу закону мають відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені витрати позивачу;
- суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів збитків за пільгове перевезення пасажирів за 2018-2019 роки, що поніс позивач за межами сум, визначених спірними договорами, є такими, що не підлягають задоволенню;
- при розгляді даного спору господарським судом Харківської області не враховано, що Законами України встановлений обов`язок відповідачів компенсувати позивачу збитки, понесені ним від перевезення пасажирів, що користуються пільгами з оплати проїзду в приміських поїздах.
Для розгляду справи згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2020р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Гребенюк Н.В., Чернота Л.Ф.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення господарського суду Харківської області від 20.10.2020р. (повний текст складено та підписано 26.10.2020р.) у справі №922/1539/20 та зобов`язано відповідачів у строк до 10.12.2020р. включно надати до суду відзиви на апеляційну скаргу.
Через канцелярію суду апеляційної інстанції 07.12.2020р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа; у межах визначеного судом строку) від відповідача-1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно резолютивної частини якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення – без змін. При цьому відповідач-1, спростовуючи твердження апелянта, звертає увагу суду на наступні обставини:
- підставою стягнення заборгованості є невиконання Управлінням соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації договору №7 від 20.04.2018р. та договору №7 від 28.03.2019р., у яких Коломацька селищна рада не є стороною, а тому виконувати зобов`язання за даними договорами не має законних підстав, як наслідок, Коломацька селищна рада не є належним відповідачем у даній справі;
- Акціонерне товариство «Українська залізниця», відповідно до статуту, на 100% належить державі, а тому може самостійно компенсувати кошти за пільговий проїзд окремих категорій громадян згідно з Порядком №1359 від 16.12.2009р., оскільки першим пунктом Порядку є відшкодування коштів з державного бюджету;
- у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували кількість перевезених пільговиків;
- відомості, які містяться у позовній заяві, стосовно того, що Коломацька селищна рада за умовами вищезазначених договорів виконувала зобов`язання шляхом перерахування позивачу коштів, є неправдивими, оскільки Коломацька селищна рада перераховувала кошти районному бюджету, а не позивачу.
Крім того, на поштову адресу суду апеляційної інстанції 09.12.2020р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа; у межах визначеного судом строку) від відповідача-3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом резолютивної частини якого останній просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.  В обґрунтування своє позиції звертає увагу суду на наступні обставини:
- відповідачем-3, відповідно до договору №7 від 20.04.2018р., як розпорядником, у межах коштів, передбачених у районному бюджеті, здійснено компенсаційні виплати позивачу на загальну суму 90.000,00грн. (з урахуванням додаткової угоди №1 від 27.07.2018р.) та відповідно до договору №7 від 28.03.2019р. здійснено компенсаційні виплати позивачу на загальну суму 50.000,00грн. Вищевказані договори виконані в повному обсязі, претензії щодо виконання вищезазначених договорів у позивача відсутні;
- зазначений в апеляційній скарзі предмет позову –збитки, понесені від перевезення пасажирів, що користуються пільгами з оплати проїзду в приміських поїздах, у розмірі 84.796,11грн. не є виною відповідача-3, жодних належних та допустимих доказів протилежного позивачем не надано;
- відповідачем-3 у межах компетенції була проведена робота для забезпечення виконання компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян на залізничному транспорті, а саме направлялися листи про виділення коштів до керівників;
- матеріали справи не містять доказів протиправності дій, вини Управління соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації та доказів порушення господарського зобов`язання перед позивачем.
Крім того, відповідачем-3 надано клопотання про розгляд справи без участі його уповноваженого представника.
11.12.2020р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) від відповідача-2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, який направлено на адресу суду 10.12.2020р. (згідно накладної, наявної на конверті, у якому надійшов документ; у межах визначеного судом строку), згідно резолютивної частини якого останній просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. В обґрунтування своєї позиції посилається на наступне:
- відповідно до нормативно – правових актів, які регулювали відносини, станом на строк дії договору, розпорядником бюджетного фінансування на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є Управління соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації, яке є окремою юридичною особою, створеною у встановленому законом порядку, яка наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю, та може виступати від власного імені у суді;
- відповідач-2, як юридична особа, не є стороною договорів №7, а тому позивач у даній справі не має правових підстав вимагати від Коломацької районної державної адміністрації Харківської області стягнення відповідних коштів за зобов`язаннями, що виникають із договорів, укладених між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі виробничого підрозділу Сумська дирекція залізничних перевезень» філії «Південна залізниця» та Управлінням соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації;
- враховуючи правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.03.2020р. у справі №904/94/19, на яку посилається позивач у своїй позовній заяві, Коломацька районна державна адміністрація Харківської області вважає, що даний спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства;
- суд першої інстанції звернув увагу, що рішення суду про задоволення позову може бути прийняте виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача. Скаржником не доведено наявності складу цивільного правопорушення в діях як відповідача-3, так і інших відповідачів, матеріали справи не містять відповідних доказів.
Коломацька районна рада своїм правом, наданим ст.263 ГПК України, не скористалась, відзиву на апеляційну скаргу не надала.
Після проведення підготовчих дій в порядку  ст.267 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 14.12.2020р. призначив апеляційну скаргу до розгляду без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) відповідно до ч.10 ст.270 ГПК України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, клопотань про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами не заявлено, а судова колегія з власної ініціативи не встановила необхідності розгляду апеляційної Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з повідомленням сторін. Останні були повідомлені про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином.
Через канцелярію суду апеляційної інстанції 23.12.2020р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) від апелянта надійшли письмові пояснення, за коротким змістом яких позивач зазначає наступне:
- заборгованість у загальному розмірі 84.796,11грн. виникла в результаті перевезення пасажирів пільгових категорій в кількості та на суму, що перевищує договірні зобов`язання, за відшкодуванням яких позивач і звернувся до суду;
- позивач по даній справі, з огляду на норми Конституції України та організаційно   – правову форму, не є органом державної влади;
- позивачем до позовної заяви додані встановлені Порядком розрахунку обсягів компенсаційних виплат на пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян облікові форми, таким чином твердження відповідача про їх відсутність спростовується наявними в матеріалах справи відповідними доказами;
- правовідносини у цій справі не є публічно – правовими, а тому спір має розглядатись за правилами господарського судочинства;
- виходячи зі змісту відзиву на апеляційну скаргу, поданого відповідачем-3, Управління соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації фактично визнає, що є розпорядником коштів на виконання затверджених програм соціального захисту населення в межах Коломацького району на 2018 – 2019 роки.
Згідно із вимогами ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзиви на неї, письмові пояснення, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як встановлено господарським судом Харківської області, Східним апеляційним господарським судом та вбачається з наявних матеріалів справи, між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі виробничого підрозділу «Сумська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Південна залізниця» (далі – перевізник) та Управлінням соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації (далі – розпорядник) 20.04.2018р. укладено договір №7 (далі – договір №7 від 20.04.2018р.) на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом у приміському сполученні, предметом якого є надання послуг перевізником у відповідності до чинного законодавства України по безоплатному перевезенню окремих пільгових категорій громадян залізничним транспортом у приміському сполученні (п.1.1 договору).
Згідно з п.2.1  договору  компенсація  витрат  проводиться  розпорядником  у  межах  коштів,  передбачених  у  районному  бюджеті  та  складає  90.000,00грн. (з  урахуванням додаткової угоди №1 від 27.07.2018р. до договору, якою збільшено обсяг видатків районного бюджету на суму в  розмірі  20.000,00грн.).
Відповідно до п.п.3.2-3.6 договору перевізник зобов`язаний, зокрема: вести облік пільгових перевезень та проводити визначення суми недоотриманих коштів на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформлені та видані пасажирам безплатні або пільгові проїзні документи (квитки); обчислювати суму недоотриманих коштів в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного проїзного документа (квитка) згідно з діючими тарифами для приміського сполучення; включати суму недоотриманих коштів до місячної станційної звітності Коломацького району, на території якого був придбаний безоплатний проїзний документ (квиток), незалежно від місця проживання пасажира; на підставі місячної станційної звітності складати облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян по Коломацькому району; щомісячно, не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду, подавати розпоряднику для підписання акти звірки та облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян, витрати за перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009р. №1359.
На виконання зазначених вище пунктів договору, на  підставі  облікових  форм  про  недоотримані  кошти  за  перевезення  залізничним  транспортом  приміського сполучення окремих  категорій  громадян,  витрати  на  перевезення  яких  відшкодовуються  з  місцевого  бюджету, позивачем за  2018р.  надано  послуг  з  перевезення  пасажирів,  що  користуються  пільгами  з  оплати  проїзду  в  приміських  поїздах,  на  суму  112.935,71грн. 
У  зв`язку  із  тим,  що  послуг  з  перевезення  пасажирів,  які  мають  право  на  пільги  згідно  з  чинним  законодавством  України, у 2018р. надано на суму  112.935,71грн., розмір позадоговірних невідшкодованих збитків, понесених  перевізником у 2018р., становить 22.935,71грн., що підтверджується  обліковими  формами  та  актом  звіряння  розрахунків станом на 01.01.2019р.
28.03.2019р. між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі виробничого підрозділу «Сумська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Південна залізниця» (далі – перевізник) та Управлінням соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації (далі – розпорядник) укладено договір №7 (далі – договір №7 від 28.03.2019р.) на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом у приміському сполученні, предметом якого є надання послуг перевізником у відповідності до чинного законодавства України по безоплатному перевезенню окремих пільгових категорій громадян залізничним транспортом у приміському сполученні, відповідно до п.2.1 якого компенсаційні виплати за перевезення окремих пільгових категорій громадян залізничним транспортом приміського сполучення складають 50.000,00грн.
У  зв`язку  із  тим,  що  послуг  з  перевезення  пасажирів,  які  мають  право  на  пільги  згідно  з  чинним  законодавством  України, у 2019р. надано на суму  111.860,40грн, розмір позадоговірних невідшкодованих збитків, понесених  перевізником у 2019р.,  становить 61.860,40грн., що підтверджується  обліковими  формами  та  актом  звіряння  розрахунків станом на 01.01.2019р.
З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача-1 (Коломацької селищної ради) була направлена вимога №НЮ-05-11/18 від 24.03.2020р., (була отримана відповідачем-1 26.03.2020р. (згідно з інформацією, наявною на сайті Укрпошти), відповідь на яку станом на дату звернення із позовом не була отримана позивачем.
Звертаючись  до господарського суду, позивач зазначив, що загальна сума понесених перевізником (позивачем) збитків за 2018 - 2019 роки становить 84.796,11грн.
Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, зазначає наступне.
За змістом п.п.1, 6 ст.92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов`язки громадянина, основи соціального захисту тощо визначаються виключно законами України.
Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначені Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".
Статтею 19 вказаного Закону визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Соціальні пільги на пасажирські перевезення для ряду категорій громадян встановлені, зокрема, Міжурядовою Угодою про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12.03.1993р., Законами України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", «Про охорону дитинства», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».
Відповідно до ч.6 ст.9 Закону України «Про залізничний транспорт» для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.
Пунктом 6 Порядку обслуговування громадян залізничним транспортом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №252 від 19.03.1997р., зокрема, закріплено обов`язок суб`єктів господарської діяльності, які займаються перевезенням та обслуговуванням пасажирів, забезпечити надання пільг особам, які мають на це право згідно із законодавством України. 
Норми зазначених вище нормативно – правових актів, зокрема, закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії. Безумовному обов`язку залізничного перевізника надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондується безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.
За змістом ст.ст.89, 102 БК України видатки на відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що твердження суду першої інстанції щодо виключення 01.01.2017р. з Бюджетного кодексу України норми щодо здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту (ст.102 БК України) є помилковими, оскільки зазначену вище статтю виключено на підставі Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України» №293-IX від 14.11.2019р. (набрав чинності 01.01.2020р.).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України  №1359 від 16.12.2009р. «Про затвердження Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за   пільгові   перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян» компенсаційні виплати залізницям за пільгові перевезення окремих  категорій громадян, яким  таке  право надано законом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а також субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі.
Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг з послуг зв`язку за рахунок субвенцій з державного бюджету визначено постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002р. "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету".
Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об`єднаних територіальних громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.
Отже, розпорядником коштів бюджетного фінансування вказаних соціальних пільг у Коломацькому районі Харківської області є Управління соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації, а відшкодування витрат, понесених внаслідок пільгового перевезення, здійснюється ним за рахунок державних субвенцій.
Як зазначено вище, механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюється за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів, а також субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі встановлено постановою Кабінету Міністрів України №1359 від 16.12.2009р.
У пунктах 3 - 5, 7 Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян встановлено, що облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки). Сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг. Інформація про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки) включається до місячної станційної звітності. Сума недоотриманих коштів включається до місячної станційної звітності області, на території якої був придбаний пільговий проїзний документ (квиток), незалежно від місця проживання (навчання) пасажира.
Згідно з пунктами 9 - 11 вказаного Порядку на підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком. Для компенсації недоотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, та органу виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом. Залізниці не пізніше ніж 15-го числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми. Головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходження їх на власні рахунки у п`ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці.
Вищезазначені нормативні акти покладають на розпорядника обов`язок компенсувати підтверджені обліковими формами недоотримані кошти залізницею за перевезення пільгової категорії населення в повному обсязі.
При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що подання облікових форм за 2018 – 2019 роки відповідає положенням п.10 Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, а тому такі облікові форми повинні бути оплачені розпорядником.
Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.
Відповідно до приписів ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У свою чергу, згідно з ч.1 ст.96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.
Як убачається з відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі  юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, Управління соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації є окремою юридичною особою, створеною і зареєстрованою у встановленому законом порядку, яка наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю. З огляду на зазначене, Управління соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації має відшкодувати перевізнику збитки, понесені внаслідок перевезення пільгових категорій громадян.
Положення ч.2 ст.218 ГК України та ст.617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.
Законодавством не передбачена залежність відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян, від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.
Крім того, Закон України «Про залізничний транспорт» та Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №1196 від 27.12.2006р., не передбачають жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.10.2018р. у справі №904/9488/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.03.2020р. у справі №904/94/19.
Також, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. та практику Суду як джерело права.
У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (пункт 26 рішення Суду).
Посилання суду на те, що позивач, продаючи пільговий квиток, уже зазнає певних збитків, на виникнення яких відповідач-3 жодним чином не впливає та не вчиняє ніяких протиправних дій, які завдають позивачу цих збитків є безпідставними, оскільки перевезення пасажирів на пільгових умовах позивачем виконане не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Як наслідок, уповноважений на те державою орган – відповідач-3 у справі у силу закону має відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені витрати позивачу.
За таких обставин, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд Харківської області необґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки, виходячи з правових приписів та умов договорів, вимоги позивача про стягнення з Управління соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації збитків, понесених від перевезення пільгових категорій громадян, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Факт надання послуг позивачем і наявність заборгованості відповідача-3 у розмірі 84.796,11грн. підтверджені наявними у матеріалах справи доказами. 
Крім того, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у рішенні суду, суд апеляційної інстанції враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
Отже, за висновками судової колегії, вищевикладене у контексті приписів ст.277 ГПК України є підставою для часткового задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду Харківської області від 20.10.2020р. (повний текст складено та підписано 26.10.2020р.) у справі №922/1539/20 у частині відмови у задоволенні позовних вимог до Управління соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації (з урахуванням заяв позивача про солідарне стягнення), з прийняттям у цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Управління соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації. Разом з тим, у частині відмови у задоволенні позовних вимог до Коломацької селищної ради, Коломацької районної державної адміністрації Харківської області, та Коломацької районної ради рішення господарського суду Харківської області від 20.10.2020р. (повний текст складено та підписано 26.10.2020р.) у справі №922/1539/20 підлягає залишенню без змін.  
Керуючись приписами ст.129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача-3. 
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 20.10.2020р. (повний текст складено та підписано 26.10.2020р.) у справі №922/1539/20 – задовольнити частково.
Рішення господарського суду Харківської області від 20.10.2020р. (повний текст складено та підписано 26.10.2020р.) у справі №922/1539/20 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Харків, до Управління соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації, смт.Коломак Харківської області, про стягнення 84.796,11грн. 
Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Харків, до Управління соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації, смт.Коломак Харківської області, про стягнення 84.796,11грн. - задовольнити.
Стягнути з Управління соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації (63100, Харківська обл., Коломацький р-н, смт.Коломак, вул.Соборна, буд.1; код ЄДРПОУ 23141312) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м.Київ, вул.Єжи Ґедройця, буд.5; код ЄДРПОУ 40075815) в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (61052, м.Харків, вул.Є.Котляра, 7; код ЄДРПОУ ВП40081216) 84.796,11грн. збитків, понесених від перевезення пасажирів, та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2.102,00грн.  
У частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Харків, до Коломацької селищної ради, смт.Коломак Харківської області, Коломацької районної державної адміністрації Харківської області, смт.Коломак Харківської області, та Коломацької районної ради, смт.Коломак Харківської області, рішення господарського суду Харківської області від 20.10.2020р. (повний текст складено та підписано 26.10.2020р.) у справі №922/1539/20 - залишити без змін.  
Стягнути з Управління соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації (63100, Харківська обл., Коломацький р-н, смт.Коломак, вул.Соборна, буд.1; код ЄДРПОУ 23141312) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м.Київ, вул.Єжи Ґедройця, буд.5; код ЄДРПОУ 40075815) в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (61052, м.Харків, вул.Є.Котляра, 7; код ЄДРПОУ ВП40081216) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3.153,00грн.  
Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 25.01.2021р. 

Головуючий суддя                                                                    І.В. Зубченко

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк  

Суддя                                                                                           Л.Ф. Чернота