П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/1188/20	
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Стас Л.В..
суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

       розглянувши у письмовому провадженні  апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року по справі за позовом  Виробничо –комерційної фірми « Кварц» (приватна форма власності) до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень 

ВСТАНОВИВ: 
        Виробничо-комерційна фірма «Кварц» (приватна форма власності) ( далі – Позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень : 
1) від 20 січня 2020 року №0003030508, яким ВКФ «КВАРЦ» (приватна форма власності) збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 1830243 грн., в тому числі 1464194 грн. основного платежу та 366049 грн. штрафних (фінансових) санкцій, застосованих за порушення п.  44.1  ст.44., п.198.1, п.198.3  ст.  198, п.  200.1, п.  200.2, п.  200.4  ст.  200 Податкового кодексу України; 
2) від 20 січня 2020 року №0002750508, яким ВКФ «КВАРЦ» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 765199 грн., за порушення п.  44.1  ст.44, п.198.1, п.198.3  ст.  198, п.  200.1, п.  200.2, п.  200.4  ст.  200 Податкового кодексу України.
     В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що вищезазначені податкові повідомлення-рішення (далі ППР) були винесені податковим органом на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки № 659/15-32-05-08/21034486 від 24.12.2019 року “Про результати документальної планової виїзної перевірки ВКФ « КВАРЦ» (приватна форма власності) ”, а тому вони є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки з боку позивача відсутні порушення вимог Податкового кодексу України та інших нормативно-правових документів. 

     Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року – позов – задоволено. 
      Визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення №0003030508 та №0002750508  від  20.01.2020 року.
      Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області (ЄДРПОУ 43142370, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок його бюджетних асигнувань на корить Виробничо-комерційної фірми «Кварц» (приватна форма власності) (код ЄДРПОУ 21034486, 68093, Одеська область, м. Чорноморськ, с. Малодолінське, вул. Паромна, 11-А) сплачений судовий збір у розмірі 21020,00 грн. (двадцять одна тисяча двадцять гривень).

     В апеляційній скарзі, Головне управління ДПС в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,  просить рішення суду від 16 листопада 2020 року – скасувати, прийняту нову постанову про відмову в задоволенні позову. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, зазначив, що у зв`язку з відсутністю факту (джерела) законного введення в обіг товарів, робіт (послуг) та реального задекларованого виробництва, та проведеним аналізом даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що на контрагента позивача ТОВ 
" ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС" оформлялись лише в паперовому вигляді господарські операції з отримання та реалізації товарів, робіт (послуг).Враховуючи проведений аналіз «ймовірного» ланцюгу постачання товарів (робіт, послуг) встановлено, ТОВ 
" ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС" реалізувало товари відмінні від тих, які були їм придбані по ланцюгу постачання. Товар з номенклатурою, що реалізовано на ВКФ "КВАРЦ" (ПРИВАТНА ФОРМА ВЛАСНОСТІ) не придбавався, наявна підміна (фіктивне введення в обіг) товару, що свідчить про нереальність господарської операції по придбанню у ТОВ " ТРАНСТЕХ- СЕРВІС ПЛЮС" - Щебеню, Цементу ПЦ, Відсіву фракції 0-5. Виходячи з наведеного, ТОВ " ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС", яке було постачальником ВКФ "КВАРЦ" (ПРИВАТНА ФОРМА ВЛАСНОСТІ) у періоді березень 2019 (1 квартал), здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

     Позивач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. 

     Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи,  перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що  апеляційна скарга не підлягає  задоволенню  з таких мотивів. 
     Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб  підприємців та громадських формувань виробничо-комерційна фірма «КВАРЦ» (приватна форма власності) зареєстровано в Єдиному державному реєстрі 27.05.1996 року за №15541200000000685, основним видом економічної діяльності підприємства є вироблення виробів із бетону для будівництва (код 23.61) (а.с.30-32 т.2).
    На підставі наказу про видачу ліцензій від 16.05.2018 р. №28-Л, 30.05.2018 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано ліцензію (реєстраційний запис 2013050993) на право виконання ВКФ «КВАРЦ» (приватна форма власності) робіт із провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками (СС2, СС3). (а.с. 33-34 т.2)
    На підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 09.08.2019 року №333/15-32, в період з « 30» серпня 2019 року по « 30» вересня 2019 року проводилась документальна планова виїзна перевірка ВКФ «КВАРЦ» (приватна форма власності) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 30.06.2019 та з 03.12.2019 по 18.12.2019. Термін перевірки продовжувався з 12.12.2019 по 18.12.2019. За результатами даної перевірки складено акт №659/15-32-05-08/21034486 від « 24» грудня 2019 року. (а.с. 3-29 т.2)
     За результатом проведення документальної планової виїзної перевірки були встановлені наступні порушення платника податків ВКФ «КВАРЦ» (приватна форма власності):
- п.44.1 ст. 44, п. 198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у загальній сумі 1 464 194 грн., в тому числі: у березні 2019 року у сумі 1464194 грн., та завищення від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21) у загальній сумі 765 199 грн. - на кінець перевіряємого періоду, станом на 30.06.2019 року.
     За результатами перевірки на підставі акту перевірки №659/15-32-05-08/21034486 від « 24» грудня 2019 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення:
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС України в Одеській області від 20 січня 2020 року №0003030508, яким ВКФ «КВАРЦ» (приватна форма власності) збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 1830243 грн., в тому числі 1464194 грн. основного платежу та 366 049 грн. штрафних (фінансових) санкцій, застосованих за порушення п.  44.1  ст.44., п.198.1, п.198.3  ст.  198, п.  200.1, п.  200.2, п.  200.4  ст.  200 Податкового кодексу України;
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС України в Одеській області від 20 січня 2020 року №0002750508, яким ВКФ «КВАРЦ» (приватна форма власності) зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 765199 грн., за порушення п.  44.1  ст.44, п.198.1, п.198.3  ст.  198, п.  200.1, п.  200.2, п.  200.4  ст.  200 Податкового кодексу України.
     Позивач, вважаючи, що висновки контролюючого органу протиправними, звернувся до суду з даним позовом.
     Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що будь-яких доказів того, що позивач діяв без реальної господарської мети отримання прибутку, або з наміром штучного заниження бази оподаткування з податку на додану вартість, представниками відповідача до суду не надано. Зокрема, в акті перевірки відсутні відомості про визначення контрагентам позивача сум податкових зобов`язань у зв`язку із ухиленням від сплати податків та зборів, винесення вироків посадовим особам контрагентів за фактами ухиляння від сплати податків в результаті конкретних господарських операцій, або будь-які інші відомості, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення угод з метою, що порушує публічний порядок.

     Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав. 

     Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються    Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).
     Відповідно до п.п.14.1.36  п.14.1.ст.14 ПК України  господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

     Відповідно до п.п.14.1.202. п.14.1. ст.14 ПКУ  продаж (реалізація) товарів -будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

     Відповідно до п.44.1  ст.44 ПК України  для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

     Згідно з пп.14.1.181  п.14.1  ст.14 ПК України  податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з  розділом V  цього Кодексу.

     Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.14.1.156. ст.14 ПК України)

     Відповідно до п.198.1-198.3 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
     Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
     Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з  пунктом  187.8  статті  187  цього  Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
    Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.
    Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до  пункту  187.9  статті  187  цього  Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).
    Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.
     Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою  пунктом  193.1  статті  193  цього  Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
     Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
     Відповідно до п.198.6  ст.198 ПК України  не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом  201.11  статті  201  цього  Кодексу.
    Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»  надано визначення наступних понять: господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
      Виходячи з вимог п.2  ст.3 вказаного Закону  бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого  Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи  це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
     Відповідно до ч.1  ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»  підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
    Так, відповідач ставить під сумнів господарські взаємовідносини позивача з TOB "ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС", оскільки враховуючи проведений аналіз «ймовірного» ланцюгу постачання товарів (робіт, послуг) встановлено, ТОВ "ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС" реалізувало товари відмінні від тих, які були їм придбані по ланцюгу постачання. Товар з номенклатурою, що реалізовано на ВКФ "КВАРЦ" (приватна форма власності) не придбавався, наявна підміна (фіктивне введення в обіг) товару, що свідчить про нереальність господарської операції по придбанню у ТОВ " ТРАНСТЕХ- СЕРВІС ПЛЮС" - Щебінь, Цемент ПЦ, Відсів фракції 0-5. Виходячи з наведеного, ТОВ "ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС", яке було постачальником ВКФ "КВАРЦ" (приватна форма власності) у періоді березень 2019 року (1 квартал), здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.
     Тобто, згідно акту перевірки, більша його частина ґрунтується на підставах порушення контрагентом позивача податкового законодавства. 
     Таким чином,  фактично на підставі вищезазначеної податкової інформації щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ "ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС" з питань дотримання вимог податкового законодавства, відповідач у даному акті перевірки дійшов висновку про відсутність реальності вчинення позивачем господарських операцій з даним контрагентом та завищення позивачем суми податкового кредиту.

   Стосовно цього колегія суддів зазначає про таке. 

   Як вбачається з матеріалів справи, судом досліджено надані позивачем докази та первинні документи, а саме.

    Так, перевіркою встановлено, що за період з 01.01.2017 року по 30.06.2019 року ВКФ "КВАРЦ" (приватна форма власності) задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 177 551 561 грн. Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.01.2017 по 30.06.2019 року встановлено його завищення всього у сумі 2 229 393 грн., в тому числі: березень 2019 року - 2 229 393 грн.

    Проведеною перевіркою відображених показників за період з 01.01.2017 по 30.06.2019 року в сумі 102 394 973 грн. на підставі таких документів: договорів (контрактів) з постачальниками, оборотно-сальдових відомостей та аналізів рахунків 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками і підрядниками», 20 «Виробничі запаси», 301 «Каса в національній валюті», 311 «Поточний рахунок в національній валюті», 641 «Розрахунки по ПДВ», 90 «Собівартість реалізації», 92 «Адміністративні витрати», 94 «Інших витрат операційної діяльності» видаткових накладних та актів виконаних робіт (послуг), отриманих податкових накладних, банківських виписок та інших документів, наведених в Додатку № 4 до акту перевірки встановлено завищення задекларованих ВКФ "КВАРЦ" (приватна форма власності) показників у рядку 10.1 Декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України: з основною ставкою та нульовою» всього у сумі 2229393 грн., в тому числі: березень 2019 року - 2229393 грн.

     Також, під час перевірки, проведеним аналізом встановлено ознаки відсутності факту реального здійснення господарських операцій ВКФ «КВАРЦ» (приватна форма власності) з контрагентом-постачальником ТОВ «ТРАНТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС».

     Договір підписано директором ТОВ"ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС" ОСОБА_1 та директором ВКФ "КВАРЦ" (приватна форма власності) ОСОБА_2 та скріплено печатками, місце складання договору - м. Одеса. Згідно з видатковими накладними ВКФ "КВАРЦ" (приватна форма власності) отримано товар від TOB "ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС" на загальну суму 13376355,62 грн. (цемент, щебінь, відсів, щебенево-піщана суміш).

      Крім того, в акті перевірки зазначено, що до перевірки не надано товарно-транспортні накладні, та надані подорожні листи на перевезення лише цементу.

      Також, в акті перевірки зазначено, що до перевірки не надано жодного документу, який міг би свідчити про якість тмц/товару, отриманого від ТОВ "ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС". У ході перевірки директору ВКФ "КВАРЦ" (приватна форма власності) ОСОБА_2 , надано запит від 03.12.2019 року, щодо надання первинних документів та пояснень. На запит, директором ВКФ "КВАРЦ" (приватна форма власності) ОСОБА_2  не надано пояснень та копій документів, що свідчать про транспортування щебню, відсіву фракції та щодо якості тмц.

     Перевіркою також встановлено, що відповідно наданих до ДПІ Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ за 1 квартал 2019 року у ТОВ "ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС" відсутнє залучення працівників за цивільно-правовими договорами (код доходу 102 "Суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору") та відсутні доходи виплачені за ознакою доходу із кодом 157 «Дохід виплачений самозайнятій особі» тобто, взаємовідносини відсутні.

     Відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 1 кв. 2019 рік, наданого до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, у ТОВ "ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС" основні засоби на кінець звітного періоду складають 0 грн.

     Відповідно до баз даних єдиного реєстру податкових накладних, ІС «Податковий блок», «Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів» встановлено, що ТОВ "ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС" у 2019 році не зареєстровано податкові накладні щодо оренди складських приміщень, відсутня наявність основних фондів та необхідної кількості трудових ресурсів.
      ТОВ " ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС" реалізовано ВКФ «КВАРЦ» (приватна форма власності) у періоді березень 2019 року - Щебінь, Цемент ПЦ, Відсів фракції 0-5.

     Відповідно до баз даних єдиного реєстру податкових накладних, встановлено, що на користь ТОВ " ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС" у періоді березень 2019 року зареєстровано податкові накладні від постачальників: Товари народного споживання; Електропобутові прилади, меблі, скло ( в т.ч . ІМПОРТ); Бітум дорожній, добрива.

     Таким чином, у зв`язку з відсутністю факту (джерела) законного введення в обіг товарів, робіт (послуг) та реального задекларованого виробництва та проведеним аналізом даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що на ТОВ " ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС" оформлялись лише в паперовому вигляді господарські операції з отримання та реалізації товарів, робіт (послуг).

     Враховуючи проведений аналіз «ймовірного» ланцюгу постачання товарів (робіт, послуг) встановлено, ТОВ " ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС" реалізувало товари відмінні від тих, які були їм придбані по ланцюгу постачання. Товар з номенклатурою, що реалізовано на ВКФ "КВАРЦ" (приватна форма власності) не придбавався, наявна підміна (фіктивне введення в обіг) товару, що свідчить про нереальність господарської операції по придбанню у ТОВ " ТРАНСТЕХ- СЕРВІС ПЛЮС" - Щебінь, Цемент ПЦ, Відсів фракції 0-5.

    Виходячи з наведеного, податковий орган дійшов висновку, що ТОВ "ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС", яке було постачальником ВКФ "КВАРЦ" (приватна форма власності) у періоді березень 2019 року (1 квартал), здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

     Судом першої інстанції встановлено, що між ВКФ «КВАРЦ» та ТОВ «ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС» 01.03.2019 був укладений Договір № 14 купівлі-продажу будівельних матеріалів. (а.с. 35-37 т. 2)

     Згідно з п. 1.1. вказаного договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність і сплатити за отримані будівельні матеріали (пісок, відсів, щебінь, ЩПС, цемент і т.д.), визначений у заявках покупця, в яких зазначено асортимент, кількість та ціна, на умовах, передбачених даним договором.

     Відповідно до п.5.3 Договору доставка, завантаження та розвантаження товару може здійснюватись автотранспортом постачальника за власні кошти або автотранспортом покупця за домовленість сторін.

     На виконання зазначеного договору ТОВ «ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС» здійснив постачання:
- щебеню, що підтверджується видатковою накладною № 47 від 27.03.2019р.; податковою накладною № 47 від 26.03.2019, яка зареєстрована в ЄРПН за № 9074817808, згідно квитанції від 15.04.2019 (а.с. 38-40 т.2);
- відсіву, щебнево - піщаної суміші, що підтверджується видатковою накладною № 46 від 28.03.2019р.; податкова накладна № 46 від 28.03.2019,  яка зареєстрована в ЄРПН за № 9074762538, згідно квитанції від 15.04.2019 (а.с. 41-43 т.2);
- цементу ПЦ, що підтверджується видатковою накладною № 45 від 27.03.2019р.; податковою накладною № 45 від 27.03.2019 року, яка зареєстрована в ЄРПН за № 9074771902, згідно квитанції від 15.04.2019; поданий розрахунок коригування кількісних та вартісних показників № 1 від 27.03.2019, який зареєстрований в ЄРПН за № 9075430727, згідно квитанції від 16.04.2019 (а.с. 44-48 т.2).

     Відповідно до умов договору, та як встановлено посадовими особами відповідача, розрахунки між ВКФ «КВАРЦ» та ТОВ «ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС» проводились у безготівковій формі.

     На підтвердження руху коштів, позивачем надано картку рахунку 631 (Розрахунки з вітчизняними постачальниками) за березень 2019 ВКФ «КВАРЦ» по контрагенту ТОВ «ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС».

     Придбані у ТОВ «ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС» товарно-матеріальні цінності були перевезенні ТОВ «Автодор» (код ЄДРПОУ 13888197), на підставі укладеного між ВКФ «КВАРЦ» та ТОВ «Автодор» Договору про надання транспортних послуг № 7/17 від 30.03.2017 (а.с. 67-71 т.2).

     Відповідно до п.1.1. вищевказаного договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором виконавець зобов`язується надати замовнику транспортні послуги.

     Згідно з п.2.2 договору факт виконання робіт оформлюється актом здачі-приймання робіт (надання послуг).

     Відповідно до Специфікації №1 до договору про надання транспортних послуг №7/17 від 30.03.2017 р., послуги надаються за тарифами, згідно виставлених рахунків автомобілями  вантажними самоскидами MAN, DAF, VOLVO, МАЗ, ссідловим тягачем MAN. (а.с. 70 т.2)

     Відповідно до Додаткової угоди від 30.12.2017 до Договору про надання транспортних послуг № 7/17 від 30.03.2017, строк дії вказаного договору продовжено до 31 грудня 2020 року. (а.с. 71 т.2)

     На підтвердження виконання умов договору про надання транспортних послуг ТОВ «АВТОДОР» на користь ВКФ «КВАРЦ» щодо перевезення товару отриманого від ТОВ «ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС» представником позивача до суду надано: товарно -   транспортні накладні (а.с. 74-300 т.2, а.с. 1-300 т.3, а.с. 1-250 т.4, а.с. 1-12 т.5); акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 49 від 29.03.2019 року, № 50 від 29.03.2019 року.

     На підтвердження здійснення оплати за перевезення вантажу позивачем надані платіжні доручення (а.с. 13-16 т.5)

    Перевезення ТМЦ здійснювалось власним автотранспортом ТОВ «АВТОДОР», що підтверджується: свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу сідло бий тягач MAN TGA 18.430 реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу сідловий тягач MAN TGA 18.430 реєстраційний номер НОМЕР_2 ; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу вантажний самоскид VOLVO FM 8 реєстраційний номер НОМЕР_3 ; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу вантажний самоскид DAF реєстраційний номер НОМЕР_4 ; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу вантажний самоскид DAF реєстраційний номер НОМЕР_5 . (а.с. 17-21 т.5)

     Для здійснення перевезень ВКФ «КВАРЦ» також використовував власний автотранспорт - вантажні самоскиди КАМАЗ, який належить позивачу, що підтверджується наданими до суду свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів. Факт перевезення підтверджується: подорожніми листами. (а.с. 22-29 т. 5)

    Надходження та реалізація товару відображена в картці рахунку 201. (а.с. 30, 36, 42, 68 т.5).

    На підтвердження використання у власній господарській діяльності придбаних у ТОВ «ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС» товарів представником позивача надані наступні докази.
Між ВКФ «КВАРЦ» та ТОВ «Будівельна компанія «ЕСКАДОР» (код ЄДРПОУ 33658839) укладений Договір поставки № 21.19 від 30.07.2019, відповідно до п.1.1. якого ВКФ «КВАРЦ» (Постачальник) зобов`язується передавати у власність Покупця гранітну продукцію (щебінь, відсів) та інші дорожньо - будівельні матеріали. (а.с. 31-32 т.5)

    На виконання умов вищевказаного договору ВКФ «КВАРЦ» здійснив постачання гранітної продукції покупцю, що підтверджується видатковою накладною № 80 від 17.09.2019, податковою накладна № 2 від 17.09.2019, яка зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних 11.10.2019 за № 9237364439 (а.с. 33-35 т. 5).

     Між ВКФ «КВАРЦ» та ТОВ «Будівельна фірма ПАРИТЕТБУДІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 42846767) укладений Договір поставки № 15/19 від 02.07.2019 року, відповідно до п.1.1. якого ВКФ «КВАРЦ» (Продавець) зобов`язується передавати у власність покупця, а покупець, в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується прийняти й оплатити будівельні матеріали: асфальтобетонну суміш, бітумну емульсію, поребрик, камінь бортовий та інші. (а.с. 37-38 т.5)

    На виконання умов вказаного договору, ВКФ «КВАРЦ» здійснив постачання будівельних матеріалів ТОВ «Будівельної фірмі ПАРИТЕТБУДІНВЕСТ», що підтверджується видатковою накладною № 34 від 01.08.2019, податковою накладною № 2 від 01.08.2019, яка зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних 29.08.2019 за № 9193855059. (а.с.39-41 т.5)

    Між ВКФ «КВАРЦ» та ТОВ «АВТОДОР» (код ЄДРПОУ 13888197) укладений договір купівлі-продажу № 3/19 від 02.01.2019 року, відповідно до п.1.1. якого ВКФ «КВАРЦ» (Продавець), в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити будівельні матеріали: асфальтобетонну суміш, бітумну емульсію, камінь бортовий та інші. (а.с. 43-44 т.5)

     На виконання умов вищевказаного договору ВКФ «КВАРЦ» здійснив постачання покупцю будівельних матеріалів, що підтверджується: видатковими та податковими накладними (а.с. 45-67 т.5)

    Також, представником позивача надані до суду докази щодо використання будівельних матеріалів, придбаних, ВКФ «КВАРЦ» на власному виробництві, а саме у виготовленні щебенево-піщану суміші, асфальтно/бетону, бетону.

     Відповідно до актів ВКФ «КВАРЦ» за березень 2019 року  червень 2019 року виготовлено (а.с. 104-131 т.5) :

41,33 м3 щебенево-піщаної суміші С-7. У якості вихідної сировини використані: гравійний відсів, щебінь 5-20, щебінь 20-40, щебінь 5-10, цемент. Виготовлення ЩПС С-7 було проведено відповідно до Калькуляції на виготовлення суміші ЩПС С-7;
496,918 т суміші а/бетонної щільної дрібнозернистої тип «А». У якості вихідної сировини були використані: гр. відсів, щебінь 5-10, щебінь 10-20, та інші. Виготовлення суміші було проведено відповідно до Калькуляції на виготовлення суміші а/бетонної щільної дрібнозернистої тип «А;

1350,83 т. суміші а/бетонної щільної ЩМАС-20. У якості вихідної сировини були використані придбані будівельні матеріали: гр. відсів, щебінь та інші. Виготовлення суміші було проведено відповідно до Калькуляції на виготовлення суміші а/бетонної щільної ЩМАС-20;

3406,288 т. суміші а/бетонної тип «А». У якості вихідної сировини були використані: гр. відсів, щебінь 5-10, щебінь 10-20, та інші. Виготовлення суміші було проведено відповідно до калькуляції на виготовлення суміші а/бетонної тип «А»;

409,472 т. суміші а/бетонної. У якості вихідної сировини були використані: гр відсів, щебінь 5-10, щебінь 10-20 та інші. Виготовлення суміші було проведено відповідно до калькуляції на виготовлення суміші а/бетонної крупнозернистої тип «А»;

3891,206 т. суміші а/бетонної тип «А». У якості вихідної сировини були використані: гр. відсів, щебінь 5-10, щебінь 10-20 та інші. Виготовлення суміші було проведено відповідно до калькуляції на виготовлення суміші а/бетонної крупнозернистої тип «А»;

553,374 м3 щебенево-піщаної суміші С-5. У якості вихідної сировини були використані: гравійний відсів, щебінь 5-20, щебінь 40-70 та інші. Виготовлення ЩПС С-7 було проведено відповідно до калькуляції на виготовлення суміші ЩПС С-7;

1539,24т щільної велико/зернистої а/бетонної суміші. У якості вихідної сировини були використані: гравійний відсів, щебінь 5-20, щебінь 10-20 та інші. Виготовлення суміші було проведено відповідно до калькуляції на виготовлення щільної велико/зернистої а/бетонної суміші;

1162,79 т а/бетонної суміші тип «А» м2. У якості вихідної сировини були використані: гравійний відсів, щебінь 5-20, щебінь 5-10 та інші. Виготовлення суміші було проведено відповідно до калькуляції на виготовлення а/бетонної суміші тип «А» м2;
16,638 м3 бетону. У якості вихідної сировини були використані: гравійний відсів, щебінь, цемент. Виготовлення бетону було проведено відповідно до калькуляції на виготовлення бетону;

2630,968 т а/бетонної суміші тип «А». У якості вихідної сировини були використані: гравійний відсів, щебінь 5-20, щебінь 10-20 та інші. Виготовлення суміші було проведено відповідно до калькуляції на виготовлення а/бетонної суміші тип «А»;

278,094 т а/бетонної суміші тип «А» М-1. У якості вихідної сировини були використані: гравійний відсів, щебінь 5-10, щебінь 10-20 та інші. Виготовлення суміші було проведено відповідно до Калькуляції на виготовлення а/бетонної суміші тип «А» М- 1;

336,943 т а/бетонної суміші щільної тип «А» М-2. У якості вихідної сировини були використані: гравійний відсів, щебінь 5-10, щебінь 10-20 та інші. Виготовлення суміші було проведено відповідно до Калькуляції на виготовлення а/бетонної суміші тип «А» М-2;

2582,971 т. а/бетонної суміші щільної тип «А» М-2. У якості вихідної сировини були використані: гравійний відсів, щебінь 5-10, щебінь 10-20 та інші. Виготовлення суміші було проведено відповідно до Калькуляції на виготовлення а/бетонної суміші тип «А» М-2.

Вказані операції відображені: у звіті по проводках за березень 2019 - грудень 2019 по відбору щебеню 5-10; у звіті по проводках за березень 2019 - грудень 2019 по відбору відсіву 0-5. (а.с. 132-133 т.5)

    На виконання умов укладеного договору, ВКФ «КВАРЦ» здійснив постачання ТОВ «Автодор» будівельних матеріалів, що підтверджується видатковими накладними та податковими накладними, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 69-103 т.5)

    З огляду на наведене, щодо посилання відповідача в акті перевірки в якості підстави визнання нереальною господарської операції на відсутність товарно-транспортних накладних, суд доречно зазначив, що до суду надані товарно-транспортні накладні на весь обсяг товару, який придбаний у ТОВ «ТРАНСТЕХ-СЕРВІС ПЛЮС», тобто на щебінь, пісок та щебеневу - піщану суміш).

     В свою чергу, суд вірно слід вказав, що товарно-транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

    Згідно зі  ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

    Таким чином, суд обґрунтовано послався на правову позицію, викладену у Постанові Верховного суду від 06.02.2018 у справі № 816/166/15, стосовно того, що «..оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій, витрати на які позивачем віднесено до складу валових витрат, а відтак, і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.»

     Судом також враховано, що відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва, у ВКФ «КВАРЦ» станом на 01.04.2019 р. середня кількість працівників складала - 51 людину; станом на 01.10.2019 р. середня кількість працівників у ВКФ «КВАРЦ» складала - 49 осіб. (а.с. 52-53 т.2)

     Також, згідно з оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 10 («Основні засоби») за 2019, за ВКФ «КВАРЦ» значаться такі транспортні засоби та механізми: автогрейдери, вантажні самоскиди, асфальтоукладачі, екскаватори, легкові автомобілі, катки навантажувачі, напівпричепи, напівпричепи-цементовози та інша техніка. (а.с. 62-63 т.2).

     Відповідно до договору оренди обладнання № 18/1/5 від 01.01.2018р., укладеного між ВКФ «КВАРЦ» та ТОВ «Автодор», ВКФ «КВАРЦ» отримав в тимчасове платне користування асфальтосумішну установку ДС-1853, яка була передана згідно Акту приймання передачі. Зазначена асфальтова установка розміщена на належній ВКФ «КВАРЦ» земельній ділянці. (а.с. 49-51, 64-67 т.2)

     За таких обставин, колегія суддів погоджується з думкою суду, що зазначене також підтверджує зв`язок придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

    Отже, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування ПДВ має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

    Судом, під час встановлення обставин досліджувався перелік документів, які цілком підтверджують реальність господарських операцій позивача з його контрагентами та засвідчують мету та факт подальшого використання придбаних ним товарів. В матеріалах справи наявні первинні документи (належним чином засвідчені їх копії), які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, а саме: договори та акти виконаних робіт до них, податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення на оплату наданих послуг, картки рахунків, платіжні документи та інші.
     Податковий кодекс України не встановлює обов`язку позивача при визначенні податкового кредиту здійснювати надмірну сплату ПДВ до бюджету. Позивач як покупець товарів (робіт, послуг) не сплачує при придбанні товару (робіт, послуг) ПДВ до бюджету, а сплачує такий податок у складі ціни товару (робіт, послуг) постачальникам таких товарів (робіт, послуг). Саме це є умовою при визначенні відшкодування покупця. Припущення відповідача про невиконання постачальниками зобов`язання зі сплати податку до бюджету не є підставою для позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість, який виконав усі передбачені Податковим кодексом України умови щодо його отримання.
      Податковим кодексом України не встановлена обумовленість між підтвердженням сплати податку на додану вартість попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товарів (робіт, послуг) та віднесенням позивачем до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість при придбанні товарів (робіт, послуг). Закон не ставить право платника податку на формування податкового кредиту в залежність від належного виконання постачальником або контрагентами постачальника своїх податкових зобов`язань та сплати ними сум податку на додану вартість до державного бюджету.
      Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
     Крім того, позивач не має правових підстав перевіряти чи включена контрагентами постачальника сума податку на додану вартість від реалізованих товарів (робіт, послуг) до складу податкових зобов`язань.
     Відповідно до ч.1 ст.208 ГК України якщо господарське зобов`язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов`язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов`язанням, а в разі виконання зобов`язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також усе належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише в однієї зі сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.
       Частиною 1 статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
       Зміст наведеної норми свідчить на користь висновку, що законодавець відокремив порушення публічного порядку від інших підстав нікчемності правочинів та передбачив наявність умислу сторін (сторони) на незаконний результат, а також суперечність його публічно-правовим актам держави.
     Зважаючи на те, що публічний порядок держави порушується у разі недотримання нормативних актів, у яких він закріплений, а ухилення від сплати податків, на факт якого податковий орган посилається як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, є злочином, відповідальність за який встановлена Кримінальним кодексом України, суд правильно зазначив, що за обставин, які склалися, визначенню правочину як такого, що порушує публічний порядок, повинен передувати вирок суду про притягнення учасника (учасників) такого правочину до кримінальної відповідальності, який би набрав законної сили.
    Крім того, судом встановлено, що відповідачем не надано: рішень суду відносно контрагентів позивача, які б набрали законної сили та які б були прийняті в порядку ст. 55-1 ГК України (“Фіктивна діяльність суб`єкта господарювання”); рішення суду, прийняті в порядку ст. 234 ЦК України щодо фіктивності правочинів, тобто щодо вчинення правочинів без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином; рішення суду про визнання правочинів з контрагентом недійсними з підстав їх суперечності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, як-то передбачено приписами ч. 3 ст. 228 ЦК України; рішеннями суду, яке б було прийнято в порядку ст. 207 ГК України щодо визнання недійсними спірних операцій з підстав невідповідності спірних операцій вимогам закону, або вчинення їх з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, тощо.
    Із наведеного випливає, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення продавцем правил здійснення господарської діяльності, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства.
     При цьому невиконання своїх податкових  зобов`язань   контрагентами платника податків не можуть бути безумовним свідченням недостовірності даних податкового обліку    платника податків, який ці дані задекларував. Також, наявність або відсутність матеріально - технічної бази у контрагента господарюючого суб`єкта не є передумовою для визначення господарської компетенції останнього та не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених укладеними угодами або порушення позивачем правил оподаткування.
     При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.
     Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
     Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має та надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
      Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
      Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.
     Згідно зі  ст. 242 КАС України,рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
     У відповідності до ст.ст.315,  316 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
      Керуючись ст.ст.  308,  311, 315,  316,  322,  325,  328 КАС України, суд,-
                                                          ПОСТАНОВИВ: 
      Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення. 

      Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року по справі за позовом  Виробничо –комерційної фірми « Кварц» (приватна форма власності) до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень – залишити без змін. 

      Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Дата складення повного судового рішення 25.03.2021р.

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Шеметенко Л.П.    Турецька І.О.