ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/192/21 Справа № 202/29187/13-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 27 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2019 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , публічного акціонерного товариства “Акцент-Банк” про стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного договору № 05157 від 23 квітня 2008 року відповідач ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 24 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23 квітня 2013 року. В свою чергу, відповідачка ОСОБА_3 порушила умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в зв`язку з чим станом на 28 травня 2013 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 48565,38 доларів США, що за курсом НБУ складає 388183,08 грн. Вимоги до відповідачки ОСОБА_3 , що випливають зі вказаного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ «А-Банк» та ОСОБА_2 договорів поруки. У зв`язку з цим просили суд, стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 378183,08 грн. за кредитним договором № 05157 від 23 квітня 2008 року та сплачений судовий збір, стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму у розмірі 10 000,00 грн., та стягнути з ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 3200,00 грн. 
Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2019 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № 05157 від 23 квітня 2008 року у сумі 47313,82 доларів США, що за курсом НБУ складає 378183,08 грн., яка складається з 15713,78 доларів США– заборгованість за кредитом; 23405,17 доларів США – заборгованість по процентам за користування кредитом; 8194,87 доларів США – пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; стягнути з ПАТ «Акцент-Банк» на користь АТ КБ «Приватбанк» суму 10 000,00 грн.; вирішено питання стосовно судових витрат; в іншій частині позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 05157 від 23 квітня 2008 року ОСОБА_3 отримала кредит у сумі 24000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23 квітня 2013 року.
Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 28 травня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 48565,38 доларів США, що за курсом НБУ складає 388183,08 грн., де 16965,34 доларів США– заборгованість за кредитом; 23405,17 доларів США – заборгованість по процентам за користування кредитом; 8194,87 доларів США – пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.
З метою забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань за кредитним договором, 20 жовтня 2010 року з відповідачем ПАТ «А-Банк» було укладено договір поруки № 167, згідно якого розмір відповідальності поручителя перед кредитором обмежується сумою у розмірі 10000,00 грн. та договір поруки від 23 квітня 2008року з відповідачем ОСОБА_2 , у зв`язку з чим останні є солідарними відповідачами.
Згідно Статуту від 11 червня 2018 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14 червня 2018 року, найменування банку змінено на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк».
11 січня 2012 року ОСОБА_3 у звязку з одруженням змінила прізвище на “ ОСОБА_4 ”.
Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду документального підтвердження понесення вказаних витрат. 
Проте, колегія суддів в повному обсязі не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно ст. 1054 ЦК України, обов`язком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.
Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобов`язання є сплата неустойки.
Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Так, колегія суддів встановила та це підтверджується матеріалами справи, що акціонерне товариство комерційний банк “ПриватБанк” звертались до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про звернення стягнення.
Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 травня 2010 року передано в заклад ЗАТ КБ “ПриватБанк” шляхом вилучення у ОСОБА_3 належне їй на праві власності заставне майно, яке зазначено в договорі застави майна № 05157 від 23 квітня 2008 року. Передано в заклад ЗАТ КБ “ПриватБанк” шляхом вилучення у ОСОБА_3 належне їй на праві власності заставне майно — товар в обороті, яке зазначено в договорі застави товару в обороті № б/н від 23 травня 2007 року.
В рахунок погашення заборгованості з кредитним договором № 05157 від 23 квітня 2008 року в сумі 22 806,46 доларів США:
- звернено  стягнення на майно, яке зазначено в договорі застави майна №05157 від 23 квітня 2008р., шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладення заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця;
- звернено стягнення на майно – товар в обороті, яке зазначено в договорі застави товару в обороті №б/н від 23 травня 2007 року, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця;
- звернено стягнення на будинок та земельну ділянку загальною площею 64,7 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ЗАТ КБ «ПриватБанку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.
Виселено ОСОБА_3 , 1962 р.н., та ОСОБА_5 , 1984 р.н., які зареєстровані і проживають в житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , шляхом зняття з реєстрації обліку місця проживання.
Вирішено питання стосовно судових витрат.
Тобто, АТ КБ “ПриватБанк” звернувшись до Голопристанського районного суду Херсонської області змінили строк повернення заборгованості.
Предмет іпотеки (житловий будинок) було реалізовано 29 березня 2013 року та сума 9883,65 доларів США, що отримана від реалізації майна направлена на погашення заборгованості рівними частинами - 4941,82 доларів США направлена на погашення пені, 4941, 83 доларі США направлена на погашення простроченого тіла кредиту.
Оскільки, вищезазначеним рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області в рахунок погашення заборгованості в сумі 22 806,46 доларів США звернено стягнення на майно, яке було реалізовано за 9883,65 доларів США, то сума, яка підлягає до стягнення в рахунок погашення заборгованості за договором № 05157 від 23 квітня 2008 року складає 12 922, 82 доларів США.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості а також стягнення судового збору підлягає скасуванню з ухваленням нового про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ “ПриватБанк” заборгованість за кредитним договором № 05157 від 23 квітня 2008 року у сумі 12 922, 82 Доларів США.
З врахуванням задоволеної частини позовних вимог та апеляційної скарги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПАТ “Акцент-Банк” на користь АТ КБ “ПриватБанк” судовий збір по 313,24 грн. з кожного, та з АТ КБ “ПриватБанк” на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3752,26 грн.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2019 року в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості а також стягнення судового збору - скасувати.
Позов акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості — задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” заборгованість за кредитним договором № 05157 від 23 квітня 2008 року у сумі 12 922, 82 Доларів США.
В решті рішення суду - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , публічного акціонерного товариства “Акцент-Банк” на користь акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” судовий збір по 313,24 грн. з кожного.
Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3752,26 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко