ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/20071/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Патратій О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 березня 2021 року                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,
 Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу  Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2021 р. у справі за адміністративним позовом Міністерства оборони України до Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,

     ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України звернулось до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (Департамент державної виконавчої служби), в якому просило суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 10.08.2020 ВП № 62281797 про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно прийнято постанову від про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні, оскільки, Міністерством оборони України рішення суду виконано. 
Натомість, відповідач наголошував на тому, що станом на 10.08.2020, рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі № 140/3335/19 не виконане, причини невиконання позивачем не повідомлено.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2021 р. у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження на 12.03.2021.
Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 308  КАС України,  справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 24.04.2020 Восьмим апеляційним адміністративним судом розглянуто справу № 140/335/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.
Так, постановою від 24.04.2020 Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі № 140/335/19 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 17 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.08.2019, оформлене протоколом № 105. Зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по третій групі інвалідності у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби, та надіслати зазначене рішення разом з документами у ІНФОРМАЦІЯ_1 для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 .
27.05.2020 Волинським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 140/335/19.
Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.06.2020 відкрито виконавче провадження № 62281797 про примусове виконання виконавчого листа № 140/335/19 від 27.05.2020, виданого Волинським окружним адміністративним судом, яким зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по третій групі інвалідності у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби, та надіслати зазначене рішення разом з документами у Волинський обласний військовий комісаріат для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 .
Також п.2 вказаної постанови боржника (МОУ) було повідомлено про необхідність виконання рішення суду протягом 10-и робочих днів.
Матеріали виконавчого провадження № 62281797 не містять поштового повідомлення про дату отримання позивачем вказаної постанови від 09.06.2020 про відкриття виконавчого провадження.
Водночас, матеріали виконавчого провадження № 62281797 містять заяву Міністерства оборони України від 15.06.2020 № 248/4711 про відкладення проведення виконавчих дій, оскільки позивачем вживаються заходи щодо підготовки необхідних документів для подання їх на розгляд Комісії.
24.06.2020 Міністерством оборони України надіслано до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву № 248/5009 про закінчення виконавчого провадження № 62281797 у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі судового рішення у справі № 140/335/19. До вказаної заяви позивачем долучено витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.06.2020 № 84, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.
Вважаючи, що протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.06.2020р. № 84 не є фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, державним виконавцем 23.07.2020 було надіслано позивачу вимогу № 20.1/В-7/62281797 щодо виконання у дводенний строк рішення суду та надання пояснення щодо причин його не виконання.
У встановлений строк інформація від боржника про виконання рішення суду не надійшла.
10.08.2020 державним виконавцем було винесено постанову ВП № 62281797 про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду. Вказаною постановою зобов`язано боржника протягом десяти робочих днів виконати рішення суду та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.
Оскаржувана позивачем постанова від 10.08.2020 ВП № 62281797 прийнята на підставі           ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання рішення суду без поважних причин.
Не погоджуючись з прийнятою відповідачем постановою про накладення штрафу у виконавчому провадженні, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з наступного:
-          постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього;
-          суд першої інстанції вказав на те, що постановою від 24.04.2020 Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі № 140/335/19 зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, натомість, відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.06.2020 № 84, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, що не є виконанням резолютивної частини рішення суду;
-          за таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що у державного виконавця були всі підстави для застосування до позивача штрафу за невиконання судового рішення.
Апелянт наголошує на тому, що ним виконано у повному обсязі рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі № 140/3335/19 відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до норм ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої). Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята).
Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з приписами ст. 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, – за її межами (частина перша). Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина друга).
Отже, основним призначенням стадії виконавчого провадження, є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки, інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», в разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника – фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб – 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника – юридичну особу – 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина перша). У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга).
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу за невиконання без поважних причин в установлений виконавцем строку рішення, що зобов`язує боржника вчинити дії, є встановлення виконавцем за наслідками перевірки, що проводиться наступного дня після спливу десятиденного терміну з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, факту невиконання такого рішення без поважних причин.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що постановою від 24.04.2020 Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі                 № 140/335/19 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 17 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.08.2019, оформлене протоколом № 105. Зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по третій групі інвалідності у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби, та надіслати зазначене рішення разом з документами у Волинський обласний військовий комісаріат для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 .
Міністерство оборони України наполягає на тому, що 19.06.2020 ним було виконано рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі                      № 140/335/19, про що було повідомлено державного виконавця заявою від 24.06.2020             № 248/5009, до якої надано витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.06.2020 № 84, за яким, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.
Таким чином, всупереч змісту резолютивної частини рішення суду від 24.04.2020 у справі № 140/335/19, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум було прийнято протилежне рішення (витяг з протоколу від 19.06.2020№ 84), та без урахувань висновків суду у справі № 140/335/19.
Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили та містить прямі приписи зобов`язального характеру, однак, суб`єктом владних повноважень було прийнято протилежне за змістом рішення.
Посилання апелянта на те, що на виконання рішення суду, Комісією 19.06.2020 прийнято рішення про відмову в призначенні грошової допомоги, оскільки заявником не надано документу, що свідчить про причини та обставини отриманої ним травми та захворювання, що унеможливлювало об`єктивний розгляд у місячний строк заяви, а після надання заявником відповідних документів, дане питання було вирішено та прийнято рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими та не можуть братись до уваги, оскільки, вказані обставини жодним чином не дають підстав для невиконання рішення суду, що набрало законної сили та пройшло етапи судового оскарження, натомість, ключовим питанням у даній справі є чи виконав боржник у виконавчому провадженні рішення суду у повному обсязі та у чітко дотримуючись змісту зобов`язальної частини, та чи мав за таких обставин державний виконавець правові підстави приймати рішення про накладення штрафу на боржника.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що, оскільки Міністерством оборони України не надано доказів належного виконання рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі № 140/335/19, саме шляхом прийняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по третій групі інвалідності у зв`язку з отриманим пораненням, - підстави для визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу за невиконання такого судового рішення без поважних причин - відсутні. Тобто, у державного виконавця були всі підстави для застосування до позивача штрафу за невиконання судового рішення.
Висновки суду апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги Міністерства  оборони України.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи та обґрунтування апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.                    
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,
        
   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства  оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2021 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                           О.М. Ганечко

Судді                                                                                                        В.В. Кузьменко

                                                                                                     Я.М. Василенко