ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 березня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 34-16/17-3683-2011	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Філінюка І.Г.
суддів Богатиря К.В., Бєляновський В.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.
за участю:
від ТОВ «Компанія «НІКО-ТРАЙС» - адвокат Грищенко О.М., довіреність б/н від 07.08.2020;  
Інші представники сторін в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»
на додаткову ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.02.2021 
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» про покладення на Татарбунарський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судових витрат на професійну правничу допомогу 
по справі № 34-16/17-3683-2011
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агросинтез»
до відповідача Приватного підприємства «Анастасія-Г»
про стягнення 1457066,33 грн,

суддя суду першої інстанції – Лічман Л.В.
місце ухвалення – м. Одеса, Господарський суд Одеської області
повний текст складено та підписано 17.02.2021

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.01.2021: 
- скаргу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (зареєстрована 18.12.2020 р. за вх. № 2-4223/20) на дії державного виконавця Татарбунарського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні № 51153845 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26.12.2011 р. по справі № 34-16/17-3683-2011 задоволено; 
- визнано дії державного виконавця Татарбунарського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні № 51153845 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26.12.2011 р. по справі № 34-16/17-3683-2011, котрі виразились у винесені постанови Татарбунарського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.12.2020 про повернення наказу Господарського суду Одеської області від 26.12.2011 по справі № 34-16/17-3683-2011 без виконання на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», протиправними, передчасними та незаконними; 
- визнано недійсною (скасовано) постанову Татарбунарського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.12.2020 про повернення наказу Господарського суду Одеської області від 26.12.2011 по справі № 34-16/17-3683-2011 без виконання на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
01.02.2021 ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулось до Господарського суду Одеської області з письмовою заявою (зареєстрована за вх. № 2-125/21), в якій просить стягнути з Татарбунарського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6700,00 грн.
Заява обґрунтована тим, що під час розгляду господарським судом скарги, яку останнім задоволено, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» понесено витрати на професійну правничу допомогу адвоката.
12.02.2021 господарським судом Одеської області прийнято додаткову ухвалу по справі №34-16/17-3683-2011, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» про покладення на Татарбунарський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.
Стягнуто з Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» 4136,36 грн. коп. витрат на професійну правничу допомогу.
В задоволенні решти заяви відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» у частині стягнення витрат на послуги адвоката Грищенка О.М. в сумі 2563,63 грн місцевий господарський суд зазначив наступне:
-          витрати в розмірі 400,00 грн за участь в судовому засіданні 26.01.2021 є безпідставно заявленими до стягнення, оскільки ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» не обґрунтовало, чому вартість участі в судовому засіданні 26.01.2021 перевищує вартість участі в судовому засіданні 28.12.2020, тому суд обмежує вартість участі в засіданні 26.01.2021 до 800,00 грн;
-          витрати в розмірі 309,09 грн (зустріч із замовником з метою з`ясування обставин справи), в розмірі 618,18 грн (надання йому консультації з питань практичного застосування норм законодавства України), в розмірі 309,09 грн (пошук, аналіз та дослідження судової практики (Європейського суду з прав людини та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), в розмірі 309,09 грн (аналіз та дослідження судової практики судів різних інстанцій), в розмірі 618,18 грн (ознайомлення із запереченням/відзивом Татарбунарського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса)) суд зазначив про їх необґрунтованість, тому що реальність названої правової допомоги, а також практична необхідність у її наданні нічим не підтверджуються.
Не погоджуючись з вказаною додатковою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулось до Південно - західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.02.2021, скасувати в частині відмови в задоволенні заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» про покладення на Татарбунарський РВДВС Південного МРУ Міністерства Юстиції (м. Одеса) судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 563,64 гривні та прийняти нове рішення про задоволення заяви в повному обсязі.
Узагальнені доводи апеляційної скарги: 
-          Скаржник зазначає, що відповідно до п. 3.1. Договору сторони погодили, що вартість/оплата за участь у судовому засіданні становитиме - від 800,00 грн. до 1 200,00 грн., оскільки слухання справи, котре відбулось 26 січня 2021 року розпочалось із значним запізненням, розгляд справи відбувався по суті заявленим вимогам скарги, та тривало більше години, сторонами обґрунтовано було визначено вартість участі у судовому засіданні -1200 грн. 
-          Скаржник наголошує, щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони;
-          Роботи та послуги, котрі було надано в межах даної справи під час розгляду скарги та окреслені в акті здачі-приймання виконаних робіт, є видами правової допомоги та правовою роботою адвоката в силу приписів статті 126 ГПК України та положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;
-          Судом першої інстанції безпідставно відмовлено суду у задоволенні вимог щодо здійснення пошуку, ознайомлення та аналізу судової практики (правової позиції) Європейського суду з прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як джерело права, ознайомленням із запереченням відзивом органу ДВС.
Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції. 
Ухвалою Південно – західного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на додаткову ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.02.2021 у справі № 34-16/17-3683-2011.
Призначено справу № 34-16/17-3683-2011 до розгляду на 29.03.2021 о 16:00 год.
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» адвоката Грищенко О.М. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою комплексу «EasyCon» по справі № 34-16/17-3683-2011 - задоволено. 
У зв`язку з перебуванням судді Поліщук Л.В. 29.03.2021 у відпустці, розпорядженням В.о. керівника апарату суду № 83 від 29.03.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2021, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді - Філінюка І.Г., судді: Богатир К.В., Бєляновський В.В. 
Ухвалою Південно – західного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 прийнято справу № 34-16/17-3683-2011 до провадження у зміненому складі суддів: головуючий суддя Філінюк І.Г. судді: Богатир К.В., Бєляновський В.В.
У судовому засіданні 29.03.2021 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
Інші представники сторін у судове засідання не з`явились.
Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.
Предметом апеляційного оскарження у справі № 34-16/17-3683-2011 є додаткова ухвала Господарського суду Одеської області від 12.02.2021 про здійснення розподілу судових витрат на правову допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу )
          Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення  неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату  правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19  та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
За змістом статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.  Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Так, колегією суддів встановлено, що для надання правничої допомоги та представництва інтересів ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» у цій справі був укладений договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 14-08-2020/3/4 від 14.08.2020 з адвокатом Грищенко О.М., якій діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3888. 
Відповідно до умов Договору, Виконавець зобов`язується надати Замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між Замовником, ПП «АНАСТАС1Я-Г» (код ЄДРПОУ 34890552) та Татарбунарським РВДВС ГТУЮ у Одеській області, котрі виникли у виконавчому провадженні №51153845 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області по справі №34-16/17-3683-2011 від 26 грудня 2011 року.
Відповідно до пункту 3.1 та 3.2. Договору, сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим Договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи Виконавця складає 400,00 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункт 1.1. Договору). При цьому сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону.
Окремо, сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи Виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить:т ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції - 700.00 гри.; судові засідання – від 800.00 грн. до 1  200.00 грн./судове засідання у суді відповідної судової інстанції; побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - із розрахунку 400.00грн./год., про що буде складено відповідний звіт; - витрати (квитки, добові тощо) - згідно підтверджуючих документів.
          Згідно акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28.01.2021 ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» прийнято виконані та надані адвокатом Грищенком О.М. роботи і послуги, а саме:
-          зустріч із замовником з метою з`ясування обставин справи № 34-16/17-3683-2011 (1 год.);
-          надання консультації з питань практичного застосування норм законодавства України (2 год.);
-          аналіз та дослідження переданих адвокату матеріалів (документів) та самостійно отриманих даних/документів/довідок (1 год.);
-          здійснення пошуку, аналіз та дослідження судової практики (правової позиції) Європейського суду з прав людини та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1 год.);
-          аналіз та дослідження судової практики судів різних інстанцій у аналогічних правовідносинах (1 год.);
-          складання тексту скарги та проведення робіт щодо її надсилання учасникам процесу (3 год.);
-          ознайомлення із запереченням/відзивом Татарбунарського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) (2 год.);
-          участь в судовому засіданні 28.12.2020 та надання пояснень з урахуванням обмежувальних заходів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 (800,00 грн);
-          участь в судовому засіданні 26.01.2021 та надання пояснень з урахуванням обмежувальних заходів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 (1200,00 грн);
-          передбачений п.3.8 договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14.08.2020 № 14-08-2020/3 гонорар адвоката (1300,00 грн).
Місцевим господарським судом дослідивши надані ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» в підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу докази (договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14.08.2020 № 14-08-2020/3, акт прийому-передачі документів від 14.08.2020, акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28.01.2021) встановив, що витрати на оплату правничої допомоги адвоката Грищенка О.М. у сумі 4136,36 грн підлягають відшкодуванню за рахунок Татарбунарського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса).
Розмір витрат на правничу допомогу (4136,36 грн) складається з: 309,09 грн – аналіз та дослідження переданих адвокату матеріалів (документів) та самостійно отриманих даних/документів/довідок (1 год.), 927,27 грн – складання тексту скарги та проведення робіт щодо її надсилання учасникам процесу (3 год.), 800,00 грн – участь в судовому засіданні 28.12.2020, 800,00 грн – участь в судовому засіданні 26.01.2021 (ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» не обґрунтовано, чому вартість участі в судовому засіданні 26.01.2021 перевищує вартість участі в судовому засіданні 28.12.2020, тому суд обмежує вартість участі в засіданні 26.01.2021 до 800,00 грн), 1300,00 грн – передбачений п.3.8 договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14.08.2020 р. № 14-08-2020/3 гонорар адвоката.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково  на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України,  може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову,  може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №910/15621/19 від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору,  зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з  критерію реальності адвокатських витрат  (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також  критерію розумності їхнього розміру,  виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З огляду на викладене, вирішуючи чи є розмір витрат скаржника на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним при розгляді скарги на дії ДВС у даній справі, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що вартість однієї години послуг адвоката позивача становить 309,09 грн з огляду на те, що: відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт від 28.01.2021 р. загальна вартість правової допомоги складає 6700,00 грн; 6700,00 грн (загальна вартість послуг) мінус 800,00 грн (вартість участі в судовому засіданні 28.12.2020 р.) мінус 1200,00 грн (вартість участі в судовому засіданні 26.01.2021 р.) мінус 1300,00 грн (гонорар адвоката) дорівнює 3400,00 грн (вартість решти послуг адвоката, вказаних в акті здачі-приймання виконаних робіт від 28.01.2021 р., визначених в годинах в загальному розмірі 11 год.). Відтак, 3400,00 грн поділити на 11 год. дорівнює 309,09 грн (вартість однієї години).
У задоволенні заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» у частині стягнення витрат на послуги адвоката Грищенка О.М. в сумі 2563,63 грн судом першої інстанції правомірно відмовлено, оскільки:
-          витрати в розмірі 400,00 грн за участь в судовому засіданні 26.01.2021 є безпідставно заявленими до стягнення з мотивів, наведених вище;
-          витрати в розмірі 309,09 грн (зустріч із замовником з метою з`ясування обставин справи), в розмірі 618,18 грн (надання йому консультації з питань практичного застосування норм законодавства України), в розмірі 309,09 грн (пошук, аналіз та дослідження судової практики (Європейського суду з прав людини та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), в розмірі 309,09 грн (аналіз та дослідження судової практики судів різних інстанцій), в розмірі 618,18 грн (ознайомлення із запереченням/відзивом Татарбунарського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса)) є необґрунтованими, тому що реальність названої правової допомоги, а також практична необхідність у її наданні нічим не підтверджуються.
Відхилення аргументів апеляційної скарги.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги щодо безпідставної відмови суду у задоволенні вимог щодо відшкодування витрат за здійснення пошуку, ознайомлення та аналізу судової практики (правової позиції) Європейського суду з прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як джерело права, ознайомленням із запереченням відзивом органу ДВС.
На думку колегії суддів, означені послуги адвоката є складовими та за своєю суттю дублюють одну послугу – складання скарги на дії Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 
Крім того, колегія суддів зауважує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» неодноразово зверталось зі скаргами на дії Татарбунарський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в рамках даної справи та нормативно-правове обґрунтування скарг не змінювалось, як і не змінювався представник товариства – адвокат Грищенко О.М. 
Також, колегія суддів не приймає заперечення скаржника, щодо зменшення суми послуг за участь в судовому засіданні 26.01.2021, оскільки адвокат Грищенко О.М. як у засіданні 28.12.2020 так і у засіданні 26.01.2021 приймав участь в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою комплексу «EasyCon», а отже у адвоката не виникало додаткових затрат для участі в судовому засіданні 26.01.2021.          Не приймаються доводи апеляційної скарги, щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони та з цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Колегія суддів звертається до правової позиції викладеної у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, відповідно до якої суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково  на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат  (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та  критерію розумності їхнього розміру,  з урахуванням конкретних обставин справи  та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що  заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що  відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір  (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
При апеляційному перегляді додаткової ухвали місцевого суду колегія суддів не виявила в діях суду першої інстанції порушень приписів статей 126, 129 ГПК України, неправильного застосування норм матеріального права або інших порушень норм процесуального права, які б призвели до ухвалення судом незаконного рішення.
Отже, дослідивши заяву про розподіл судових витрат та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що розмір заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 6700 грн., не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою у суді першої інстанції, отже їх розмір є необґрунтованими у зазначеній вище частині.
Висновки суду апеляційної інстанції. 
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі викладеного, ухвала Господарського суду Одеської області від 12.02.2021 є законною та обґрунтованим, оскільки її винесено в результаті повного з`ясування обставин, що мають значення для справи та правильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» суд апеляційної інстанції не вбачає.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС».

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» – залишити без задоволення. 
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.02.2021 по справі №34-16/17-3683-2011 – залишити без змін. 
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС».
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 30.03.2021.

Головуючий суддя                                                                      Філінюк І.Г.

Суддя                                                                                          Бєляновський В.В.

Суддя                                                                                          Богатир К.В.