УХВАЛА

25 січня 2021 року 

м. Київ

справа № 826/64/17

адміністративне провадження № К/9901/29686/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Соколова В.М.,
суддів: Єресько Л.О.,  Загороднюка А.Г., 
перевіривши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2018 року, постанову та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року у справі №826/64/17 за позовом Компанії PLASKE SA до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа - Міністерство інфраструктури України, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:
09 листопада 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2018 року, постанову та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року у справі №826/64/17.
Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику надано десять днів з моменту отримання вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України.
Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2020 року задоволено заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 25 листопада 2020 року та продовжено такий строк на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
06 січня 2021 року до касаційного суду надійшла уточнена касаційна скарга. 
Під час вивчення уточненої касаційної скарги Судом установлено, що вона фактично дублює зміст попередньої касаційної скарги. Зазначаючи підстави для касаційного оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій у цій справі, скаржник повністю процитував положення частини четвертої статті 328 КАС України. Однак, на наведене обґрунтування зазначених підстав зводиться до численного цитування норм законодавства, викладення обставин даної справи, незгодою із наданою судами правовою оцінкою встановленим обставинам і дослідженим доказам, цитування рішень першої та апеляційної інстанцій і нормативно правових актів та абстрактним зазначенням, що судами попередніх інстанцій рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Варто зазначити, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою на конкретні висновки судів, рішення яких оскаржуються, із одночасним зазначенням положень (пункту, частини, статті) закону або іншого нормативно-правового акта, який застосований цими судами при прийнятті відповідного висновку. Це дозволяє суду касаційної інстанції, на виконання вимог статті 341 КАС України, перевірити правильність застосування норм матеріального і процесуального права у конкретній справі.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Таким чином, перевіркою змісту поданої уточненої касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку, натомість, доводи в уточненій касаційній скарзі наведені безвідносно до висновків судів попередніх інстанцій, які стали підставою для задоволення позовних вимог. Фактично скаржник просить переоцінити докази та фактичні обставини справи, які встановлені судами.
З огляду на викладене, вимоги ухвали Верховного Суду від 08 грудня 2020 року не виконано, уточнена касаційна скарга не містить належно вмотивованих підстав для касаційного оскарження, а тому підстави для відкриття касаційного                  провадження відсутні.
Ураховуючи те, що станом на день постановлення цієї ухвали інших документів на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 25 листопада 2020 року не надійшло, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.

Керуючись статтями 169, 248, 330, 332 КАС України Суд, - 

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2018 року, постанову та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року у справі №826/64/17 за позовом Компанії PLASKE SA до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа - Міністерство інфраструктури України, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді 	 В.М. Соколов  	
          	 Л.О. Єресько   А.Г. Загороднюк