ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/4568/19                                               Головуючий у І інстанції - Колеснікова І.С.
            Суддя-доповідач - Мельничук В.П.                                                                            

П О С Т А Н О В А
            І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
21 січня 2021 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                   Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                                   суддів:                   Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,  
                             при секретарі:                 Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Київській області про:
- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 28.03.2019 №Ф-63126-54 щодо зобов`язання ОСОБА_1 сплатити заборгованість (недоїмку) зі сплати єдиного внеску в сумі 29903,25 грн.;
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Київській області від 03.07.2019 №№ 0091425406/2123 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, щодо зобов`язань ОСОБА_1 сплатити суму нарахованих (штрафу, пені) на суму недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску за період часу з 21.01.2014 по 22.05.2019 в сумі 28736,08 грн., з яких сума штрафу - 5856,87 грн., та сума нарахованої пені - 22879,21 грн.
Позов мотивовано безпідставністю застосування до Позивача заходів впливу, стягнення і відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску в зв`язку зі звільненням Позивача від такої відповідальності як особи, яка перебувала на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. 
Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 28.03.2019 № Ф-63126-54 щодо зобов`язання ОСОБА_1 сплатити заборгованість (недоїмку) зі сплати єдиного внеску в сумі 29903,25 грн.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Київській області від 03.07.2019 №№ 0091425406/2123 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, щодо зобов`язань ОСОБА_1 сплатити суму нарахованих (штрафу, пені) на суму недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску за період часу з 21.01.2014 по 22.05.2019 в сумі 28 736,08 грн., з яких 5 856,87 грн. - сума штрафу та 22 879,21 грн. - сума нарахованої пені.
Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, Головне управління ДПС у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 
В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Також Відповідачем вказано, що відповідно до облікових карток по єдиному внеску за Позивачем рахується недоїмка по єдиному внеску за період з ІІІ кварталу 2014 року по IV квартал 2018 року, у зв`язку з чим контролюючим органом, відповідно до вимог закону, виставлено та направлено спірну вимогу.
Крім того, зазначено, що Позивач не відноситься до платників єдиного внеску, яких звільнено від виконання обов`язків щодо сплати єдиного внеску, оскільки на день звернення з заявою про звільнення від виконання обов`язків по сплаті єдиного внеску Позивач не перебував на обліку в органах доходів і зборів, які розташовані на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція, і звернення Позивача із такою заявою є передчасним в зв`язку із продовженням строків проведення антитерористичної операції.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства. 
Зокрема, Позивач зазначає, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 308        КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, представників Позивача та Відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , перебував у статусі фізичної особи-підприємця у період з 20.03.2008 по 26.02.2019.
Згідно з довідкою від 29.09.2015 № 3244006630 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, ОСОБА_1 постійно проживав по АДРЕСА_2 та перемістився з тимчасово окупованої території 08.06.2015.
Головним управлінням ДФС у Київській області сформовано та направлено Позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.03.2019 № Ф-63126-54 на суму 29903,35 грн.
Рішенням Головного управління ДФС у Київській області від 03.07.2019 № 0091425406/2123 до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 5856,87 грн. та нараховано пеню у розмірі 22879,21 грн. за несплату єдиного внеску за період з 21.01.2014 по 22.05.2019.
Вважаючи вказану вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій та пені протиправними, Позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.
Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що недоїмка Позивача по єдиному внеску за період з ІІІ кварталу 2014 року по IV квартал 2018 року є безнадійною в розумінні пункту 94 розділу VIII, а застосування до Позивача штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції є протиправним.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Статтею 4 Закону № 2464-VI встановлено, зокрема, що платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Статтею 25 Закону № 2464-VI регламентовано заходи впливу та стягнення, частина перша якої передбачає, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до частини десятої статті 25 Закону № 2464-VІ, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Згідно частити одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції.
Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 № 1669-VII, який набрав чинності 15.10.2014, визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.
Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги звертає увагу на те, що підпунктом 8 пункту 4 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 93 такого змісту: "Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.
Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.
Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.
Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.".
02.03.2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 219-VIII "Про внесення змін до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці", розділом І якого внесено до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" такі зміни: "Пункт 93 в редакції Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII вважати пунктом 94". Закон України № 219-VIII від 02.03.2015 набрав чинності 13.03.2015.
Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".
На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669-VII розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р), яке втратило чинність на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України".
Відтак, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що перебування фізичної особи-підприємця на обліку в органі доходів і зборів, який розташований на території населеного пункту в зоні проведення антитерористичної операції, є підставою для зупинення застосування до такого платника заходів впливу, стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464-VI. 
Водночас, за наявності вказаних обставин такий платник набуває право на звільнення від сплати єдиного соціального внеску шляхом списання накопиченої заборгованості за відповідний період в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійної заборгованості, тобто за заявою такого платника, поданою за місцем його податкової реєстрації.
Відповідачем ані в суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду справи не заперечувалась обставина щодо перебування Позивача на обліку в органі доходів і зборів, який розташований на території населеного пункту в зоні проведення антитерористичної операції, а саме: в м. Донецьк - до 20.02.2019.
Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р, від 05.11.2014 №  1079-р, від 02.12.2015 № 1275-р місто Донецьк включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Єдиний внесок Позивачу нараховано за період з ІІІ кварталу 2014 року по IV квартал 2018 року, тобто в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, що свідчить про наявність підстав для віднесення вказаної недоїмки до безнадійної, з урахуванням в розумінні пункту 94 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VІ, та яка підлягає списанню.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Відповідачем неправомірно винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.03.2019 № Ф-63126-54, а тому, вказана вимога підлягає скасуванню.
Доводи Відповідача в апеляційній скарзі стосовно обліковування за Позивачем заборгованості з єдиного соціального внеску, обґрунтовано спростовані судом першої інстанції, який вказав, що  оскільки такий борг утворився у період, впродовж якого Позивач перебував на обліку в органі доходів і зборів, який розташований на території населеного пункту в зоні проведення антитерористичної операції та набув право на звільнення від відповідних зобов`язань по єдиному внеску, з урахуванням вищевикладених положень закону.
Твердження Відповідача про те, що антитерористична операція не завершена і Позивач не набув право на звернення із заявою про списання заборгованості з єдиного внеску, не відповідають положенням пункту 94 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VІ, яким передбачено звільнення від сплати єдиного внеску за відповідних обставин до завершення антитерористичної операції на підставі заяви платника та не міститься умови щодо необхідності звернення із такою заявою лише після завершення антитерористичної операції.
Крім того, колегія суддів зазначає, що безпідставними є посилання Відповідача на те, що на день звернення із заявою про списання заборгованості Позивач не перебував на обліку в органах доходів і зборів, які розташовані на території населеного пункту в зоні проведення антитерористичної операції, також, є необґрунтованим, позаяк законодавець передбачає необхідність звернення саме до контролюючого органу на момент подання відповідної заяви і не обмежує таке звернення умовою щодо необхідності в цей час перебувати саме на обліку в органі доходів і зборів у зоні проведення антитерористичної операції.
Вирішуючи зразкову справу № 812/292/18 (№ Пз/99901/22/18), Верховний Суд у постанові від 30.03.2018 зазначив: що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону №2464-VІ; з огляду на дію абзацу третього пункту 94 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VІ відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.
За таких обставин Верховний Суд підсумував, що застосування до Позивача штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, є протиправним, та задовольнив позовні вимоги.
Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 3 ст. 291 КАС України, якими передбачено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Відповідачем в доводах апеляційної скарги жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для відступу від вищевказаної правової позиції Верховного Суду, яка під час розгляду справи була правомірно врахована судом першої інстанції на виконання вимог ч. 3 ст. 291 КАС України.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування вимоги Головного управління ДФС у Київській про сплату боргу (недоїмки) від 28.03.2019 № Ф-63126-54 та рішення Головного управління ДФС у Київській області від 03.07.2019 №№ 0091425406/2123 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, з чим погоджується колегія суддів.
Колегія суддів вказує, що апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у відзиві на позовну заяву, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга Відповідача не містить.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
Розглянувши доводи Головного управління ДПС у Київській області, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325,    328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      І.О. Лічевецький 

                                                                                                                  О.М. Оксененко

Повний текст складено 25.01.2021 року.