Ухвала
Іменем України
11 січня 2021 року
м. Київ
справа № 758/9203/20
провадження № 51- 74 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої й апеляційної інстанцій, на ухвалу судді Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скаргапрокурора про перегляд в касаційному порядку зазначеного судового рішення з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, у якій він  просить скасувати  ухвалу судді апеляційного суду та призначити новий розглядв суді апеляційної інстанції. 
Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі – КК), на підставі ст. 45 КК.
Суддею Київського апеляційного суду ухвалою від 05 жовтня 2020 року, на підставі положень ч.4 статті 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) відмовлено у відкритті провадження за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 на зазначену ухвалу місцевого суду.
Прокурор ОСОБА_4 не погодившись із рішенням судді апеляційної інстанції, звернувся із вказаною скаргою в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , яку просить задовольнити. При цьому посилається на незаконність ухвали судді апеляційного суду з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме на недотримання суддею апеляційного суду положень ч.5 ст. 288, ч.1 ст. 392, ч.2 ст. 424 КПК, оскільки КПК не містить заборони оскарження рішення суду першої інстанції, постановленого за результатом розгляду питання про звільнення від кримінальної відповідальності, а прийняте рішення суддею апеляційного суду - перешкоджає подальшому кримінальному провадженню. Водночас прокурор у мотивувальній частині скарги вказує про наявність підстав для скасування, в тому числі й ухвали суду першої інстанції, оскільки суд порушив вимоги  ч.4 ст. 288, ч.3 ст.314 КПК, та не зазначив в резолютивній частині судового рішення вказівку про повернення клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку, що унеможливлює подальше розслідування кримінального провадження, також судом не надано оцінки показанням ОСОБА_5 , в ухвалі не має посилань суду  на досліджені в судовому засіданні письмові докази, подані  під час розгляду клопотання, не зазначено про наявність або відсутність у даному провадженні потерпілих, про наявність чи відсутність матеріальної шкоди. Крім того, прокурор у скарзі також посилається на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року (справа №759/7784/15).
Суд, перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Згідно із положеннями ч.1 ст.392 КПК, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:
1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;
2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;
3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч.2 ст.392 КПК, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті. 
Відповідно до ч.5 ст.288 КПК в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Чинним КПК не передбачено окреме оскарження під час здійснення судового провадження ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання щодо звільнення  особи від кримінальної відповідальності. Не вбачається також можливість оскарження ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання щодо звільнення від кримінальної відповідальності, із положень  ст.284 КПК.
З урахуванням зазначеного суддя апеляційного суду обґрунтовано дійшов висновку, що прийнята під час здійснення судового провадження ухвала місцевого суду, якою відмовлено в задоволенні клопотання щодо звільнення обвинуваченого  від кримінальної відповідальності, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. 
З урахуванням наведеного, зазначені висновки суду апеляційної інстанції є обґрунтованими.
У силу ч.4 ст.399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, суддя апеляційного суду, встановивши, що ухвала суду першої інстанції окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, і відмовляючи у відкритті провадження за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
За таких обставин, доводи у касаційній скарзі про недотримання суддею апеляційного суду положень ч.5 ст. 288, ч.1 ст. 392, ч.2 ст. 424 КПК, а також про те, що прийняте рішення суддею апеляційного суду - перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, не ґрунтуються на положеннях КПК. 
Доводи у мотивувальній частині скарги прокурора: 
- щодо скасування ухвали місцевого суду у зв`язку  з її незаконністю з огляду на порушення вимог ч.4 ст. 288, ч.3 ст. 314 КПК, оскільки судом під час підготовчого засідання не вирішено питання про повернення клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження, і не зазначено в резолютивній частині судового рішення вказівки про повернення цього клопотання;
- щодо відсутності в ухвалі місцевого суду правової оцінки показанням ОСОБА_5 , дослідженим в судовому засіданні письмовим доказам та іншим обставинам,
не можуть бути предметом перевірки судом касаційної інстанції, враховуючи повноваження Суду, зокрема положення ч. 2 ст. 424 КПК, згідно із якими до судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, належать в тому числі, ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку. 
У даному провадженні ухвала суду першої інстанції не була  переглянута судом апеляційної інстанції. 
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи положення ч.7 ст. 115 КПК та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої й апеляційної інстанцій, на ухвалу судді Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року відмовити. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                         ОСОБА_3