Справа № 461/692/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є. 
Провадження № 33/811/287/21                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 з доповненнями до неї захисника правопорушника – адвоката Сидорук О.М. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 15 лютого 2021 року,
з участю правопорушника – ОСОБА_1 ,
захисника правопорушника – адвоката Сидорук О.М. 

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 
       Згідно постанови судді, 19 січня 2021 року о 09 год. 30 хв. у м.Львові на вул. К.Романа,20, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota AURUS н.з НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», за адресою: м.Львів, вул.Кульпарківська,95. 
       В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що суд першої інстанції не надав йому можливості скористатися правовою допомогою та не ознайомив з висновком експертизи. 
       Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти законне рішення. 
       16 березня 2021 року на адресу Львівського апеляційного суду поступили доповнення до апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Сидорук О.О., в яких остання покликається на те, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, так як не грунтується на достатніх і незаперечних даказах. Зазначає, що висновок щодо результату огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння складений з порушенням вимог інструкції, оскільки такий проведений експрес-тестом, без лабораторного дослідження його біологічної речовини. Крім того, працівниками поліції не було зазначено ознак наркотичного сп`яніння, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 знаходився в стані наркотичного сп`яніння. 
Просить призначити судово-токсикологічну експертизу біологічного матеріалу ОСОБА_1 шляхом більш досконалого методу дослідження; скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
       Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Сидорук О.О., які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями до неї, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
       Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Всупереч тверджень апеляційної скарги з доповненнями до неї, ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
       Зокрема такий висновок суду підтверджується: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 135799 від 19 січня 2021 року; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських; висновком медичного закладу КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» №000142 від 19 січня 2021 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння та іншими, наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
       Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, що підтверджується наявним у відповідній графі протоколу підписом останнього. 
       Згідно із ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 12 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі за тестом Інструкції) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Більше того, з огляду на положення пунктів 7, 8 розділу ІІІ Інструкції для визначення наркотичного засобу або психотропних речовини є обов`язковим проведення лабораторних досліджень, яке може бути здійснено лише в умовах закладу охорони здоров`я.
Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Твердження апелянтів про порушення самої процедури освідування у лікаря експрес - тестом без проведення лікарем лабораторних досліджень, апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про порушення лікарем процедури огляду   ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та недійсність результатів такого огляду.
Лабораторне дослідження біологічних середовищ організму (сечі) ОСОБА_1 було проведено за допомогою експрес-тесту, в результаті якого в сечі ОСОБА_1 було виявлено позитивний результат та винесено заключення: наркотичне сп`яніння. Експрес-тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини, та надає якісний показник. Швидкі тести не потребують метрологічного контролю, тому не входять до галузі атестації. Чинне законодавство України не вимагає встановлення кількісних показників наркологічної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.
Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.
Інструкція вимагає виявлення якісних показників або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, що і було в повному обсязі виконано КНП ЛОР «Львівським обласним медичним центром превенції та терапії узалежнень» та виявлено в сечі наркотичні речовини. 
       Окрім цього, право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду, передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.
       Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 січня 2021 року №000142 з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував.
       Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Відтак, апеляційний суд відхиляє доводи апелянтів щодо призначення судово-токсикологічної експертизи біологічного матеріалу ОСОБА_1 , у зв`язку з безпідставністю.
       Таким чином, покликання правопорушника ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Сидорук О.О. про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
       Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
       При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини, майновому стану, обставинам, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає. 
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 з доповненнями до неї захисника правопорушника – адвоката Сидорук О.М. – залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 15 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя         Галапац І.І.