Провадження № 33/4820/61/21 
Справа № 675/1732/20 Головуючий в 1-й інстанції Король  О. В. 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Матущак М.С. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Чернова В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2020 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою 
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , працює головним інженером у ТОВ «Фармгейт Україна»,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з нього на користь держави 420 грн 40 коп судового збору.
За постановою судді, 08 вересня 2020 року о 21 год 45 хв ОСОБА_1 на вулиці Шевченка в місті Ізяслав Хмельницької області керував транспортним засобом - автомобілем NISSAN PRIMASTAR, д.н.з. НОМЕР_4 , у стані алкогольного сп`яніння.
Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за згоди останнього проводився на місці зупинки транспортного засобу в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за допомогою технічного засобу - газоаналізатора Drager Аlcotest 6810, який визначив рівень (показник) алкоголю - проба позитивна - 1, 68‰.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову судді Ізясласького районного суду від 30 листопада 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі, викликати для допиту як свідка ОСОБА_4 та витребувати з Ізяславського ВП СВП ГУНП в Хмельницькій області повне відео з нагрудних камер обох поліцейських, що здійснювали оформлення матеріалів до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №485492 від 08 вересня 2020 року.
Уважав, що оскаржувана постанова судді постановлена з грубим порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Суд при винесенні оскаржуваного рішення неправильно надав оцінку наявним у справі доказам, не звернув увагу на суттєві недоліки процесуальних документів, якими обґрунтовувалась його вина.
Зазначав, що під час розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в його діях інкримінованих йому працівниками поліції правопорушень. Однак, з такими висновками погодитися не можна, оскільки вони не обґрунтовані та побудовані виключно на припущеннях.
Посилався на те, що він не керував в інкримінований працівниками поліції час належним йому транспортним засобом, отже не був та не міг бути суб`єктом даного правопорушення 
Крім того, на його думку, згідно зі змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Саме цю норму матеріального права місцевий суд мав застосувати при вирішенні даної справи.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Чернова В.В. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.
Так, відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється  керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена наступними доказами:
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №485492 від 08 вересня 2020 року про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, складеного за участю свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;
- роздруківкою приладу Drager Alcotest 6810 від 08 вересня 2020 року, показник - 1,68 проміле;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 08 вересня 2020 року.
- безперервним відеозаписом з місця події, долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
Уважаю, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, зокрема, запереченням ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом, і дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Огляд на стан сп`яніння особи проводився з дотриманням норм передбачених законом.
Тому дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.
Обставини, на які було звернуто увагу в апеляційній скарзі, не є визначальними і не впливають на доведення вини та спростовуються зібраними та дослідженими у суді першої інстанції доказами.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння останнього, не встановлено.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження ОСОБА_1 та його захисником Черновим В.В., не надано.
Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.
З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Постанову судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                                          Матущак М.С.