ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 лютого 2021 року           справа №200/3695/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року (повний текст складено 19 жовтня 2020 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/3695/20-а (суддя І інстанції – Тарасенко І.М.) за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення коштів, -

                                                              В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2020 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі – відповідач, Фонд) про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення коштів. Просила визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не виплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві “Комерційний фінансовий світ” за Договором банківського вкладу (депозиту) “ПЛАНЕР” № 45068 від 08.07.2014 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 200000 грн. як гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві “Комерційний банк “Український фінансовий світ” за Договором банківського вкладу (депозиту) “ПЛАНЕР” № 45068 від 08.07.2014 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач через невиплату    гарантованої суми відшкодування за договором банківського вкладу, укладеного    між ПАТ “Комерційний Банк “Український Фінансовий Світ” (далі – ПАТ “КБ “УФС”) та ОСОБА_1 , діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством.    Позивач зауважила, що    Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2017 року у справі № 826/25533/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2015 року, визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ “КБ “УФС” щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) “ПЛАНЕР” № 45068 від 08 липня 2014 року; визнано протиправним рішення уповноваженої особи Фонду щодо визнання договору № 45068 від 08 липня 2014 року нікчемним; визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ “КБ “УФС” щодо не включення ОСОБА_1 , до переліку вкладників, які мають права на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ “КБ “УФС” за рахунок Фонду; зобов`язано уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ “КБ “УФС” подати до Фонду додаткову інформацію стосовно ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ “КБ “УФС” за рахунок Фонду.
Позивач зауважила на тому, що відповідач зволікає у виплаті позивачу належних коштів протиправно, через що вона вимушена звернутись до суду.
13 квітня 2020 року Донецьким окружним адміністративним судом відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду першої інстанції від 12 червня 2020 року провадження у даній справі було закрито.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року, ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року у справі № 200Ї/3695/20-а за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення коштів скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року, суддя Тарасенко І.М. прийняв адміністративну справу № 200/3695/20-а за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення коштів до свого провадження. Вирішено розглядати справу суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження.   
Позивачем була уточнена позовна заява, в якій вона просила суд ви знати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не виплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві “Комерційний банк “Український фінансовий світ” за Договором банківського вкладу (депозиту) “ПЛАНЕР” № 45068 від 08.07.2014 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 200000 грн. як гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві “Комерційний банк “Український фінансовий світ” за Договором банківського вкладу (депозиту) “ПЛАНЕР” № 45068 від 08.07.2014 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 200/3695/20-а позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, код ЄДРПОУ 21708016) щодо невиплати ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) гарантованої суми відшкодування за договором банківського вкладу від 08.07.2014 року № 45068, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством “Комерційний Банк “Український Фінансовий Світ”. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, код ЄДРПОУ 21708016) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) кошти в розмірі 200000 (дві тисяч) грн., що підлягають відшкодуванню    за договором банківського вкладу від 08.07.2014 № 45068, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством “Комерційний Банк “Український Фінансовий Світ”.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на момент звернення до суду з вказаним позовом дані про позивача були відсутні у Загальному реєстрі вкладників ПАТ «КБ «УФС» ,які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 .
08 липня 2014 року між ОСОБА_1 , як Вкладником, та публічним акціонерним товариством “Комерційний банк “Український фінансовий світ” був укладений письмовий Договір банківського вкладу (депозиту) “ПЛАНЕР” за № 45068, за умовами якого ПАТ “КБ УФС” прийняв від позивача на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 16000 доларів США у тимчасове строкове користування на строк до 09 серпня 2014 року (дата повернення вкладу) та зобов`язався сплачувати проценти за його користування у розмірі 8,00 процентів річних.
Згідно п. 1.3 цього Договору датою внесення грошових коштів Вкладником є дата надходження грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок у банку № НОМЕР_3 .
08 липня 2014 року на виконання умов цього Договору на банківський депозитний рахунок ОСОБА_1 було зараховано 16000 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням № TR.59368.870.221 від 08 липня 2014 року.
На підставі постанови Правління Національного банкe України від 14 серпня 2014 року № 491 “Про віднесення ПАТ “КБ “УФС” до категорії неплатоспроможних”, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 14 серпня 2014 року прийнято рішення за № 69 про запровадження з 15 серпня 2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ “КБ “УФС”. Тимчасову адміністрацію в Банку запроваджено строком на 3 місяці з 15 серпня 2014 рокe по 15 листопада 2014 року включно.
Надалі, постановою Правління Національної о банку України від 10 листопада 2014 року № 717 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ “КБ “УФС”.
На виконання даної постанови Національного банку України виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення від 13 листопада 2014 року № 119 “Про початок процедури ліквідації ПАТ “КБ “УФС” та про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку”. Даним рішенням розпочато процедуру ліквідації цього Банку з 13 листопада 2014 року та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ “КБ “УФС” Тончарова С.І. строком на один рік з 13 листопада 2014 року по 12 листопада 2015 року включно.
Після початку процедури ліквідації ПАТ “КБ “УФС” Танчева Т.П. звернулась до відділення Банка-агента - ПАТ “Альфа-банк” - з необхідними документами для отримання виплати коштів за вкладом у ПАТ “КБ “УФС”. Проте, виплата гарантованої суми відшкодування в ПАГ “Альфа-банк” здійснена не була з причини відсутності інформації про ОСОБА_1 в Загальному реєстрі вкладників ПАТ “КБ “УФС”.          
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 звернулась до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банку Гончарова С.І. із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом у ПАТ “КБ “УФС” .
Уповноважена особа Фонду повідомила ОСОБА_1 , що правочини. в тому числі договір банківського вкладу від 08 липня 2014 року № 45068 та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними.
Вважаючи дії уповноваженої особи Фонду протиправними, ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ “КБ “УФС” та до Фонду про визнання дій та бездіяльності та рішення протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києві від 14 вересня 2017 року у справі № 826/25533/15. яка набрала законної сили 26 грудня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ “КБ “УФС” щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) “Планер” № 45068 від 08 липня 2014 року; визнано протиправним рішення уповноваженої особи Фонду щодо визнання договору № 45068 від 08 липня 2014 року нікчемним; визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ “КБ “УФС” щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають права на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ “КБ “УФС” за рахунок Фонду; зобов`язано уповноважену особи Фоцду на ліквідацію ПАГ “КБ “УФС” подати до Фонду додаткову інформацію стосовно ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ “КБ “УФС” за рахунок Фонду.
27 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Фонду із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом в ПАТ “КБ “УФС”.
Листом від 27 серпня 2018 року № 34-036-17218/18 Фонд повідомив ОСОБА_1 , що у зв`язку з досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 12014100040017478 та № 42018101060000066 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, виплата коштів можлива лише після прийняття відповідного процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Після численних звернень ОСОБА_1 до правоохоронних органів, допитів в якості свідка та надання документів щодо укладення депозитного договору, слідчим у кримінальному провадженні № 12014100040017478 було винесено постанову від 01 листопада 2018 року про скасування в частині грошових коштів, зокрема. ОСОБА_1 , раніше винесеної постанови про визнання речовими доказами.
09 листопада 2018 року ОСОБА_1 знову звернулась до Фонду із заявою про здійснення виплати, до якої була додана зазначена постанова слідчого.
Листом від 09 січня 2019 року Фонд повідомив ОСОБА_1 , що виплата не може бути здійснена у зв`язку із досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 42018101060000066.
21 травня 2019 року ОСОБА_1 повідомила Фонд, що 20.06.2018 року її представника, який діяв в її інтересах при укладанні договору депозиту, допитано слідчим у кримінальному провадженні № 42018101060000066 від 06.03.2018 року та попросила надати інформацію щодо статусу коштів гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду.
Листом за № 34-036-10133/19 від 12 червня 2019 року Фонд повідомив ОСОБА_1 , що тимчасове обмеження виплати гарантованої суми відшкодування здійснюється ще і на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 травня 2019 року, згідно якої в рамках кримінального провадження № 42017101060000117 від 12.06.2017 року накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ОСОБА_1 відкритому в ПАТ “КБ “УФС” та заборонено видаткові операції та/або інше використання. 
Отримавши ухвалу слідчого судді від 03 травня 2019 року та в порядку статті 174 КПК України, ОСОБА_1 звернулась до слідчого судді Печорського районного суду міста Києва з Клопотанням про її скасування в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 21 084 330 коп. (що становить 210 843 грн. коп.), які знаходяться на рахунку в ПАТ “КБ “УФС”. 
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 24 січня 2020 року (справа № 759/19765/19) скасований арешт, який було накладено ухвалою слідчого судді Печорського районного суду міста Києва від 03 травня 2019 року, на який посилався Фонд, як на підставу не здійснення виплати.
18 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Фонду із заявою-вимогою здійснити виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом за рахунок Фонду.
Листом від 06 березня 2020 року за № 02-036-3565/20 Фонд повідомив ОСОБА_1 , що 05 червня 2019 року уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ “КБ “УФС” подала документи державному реєстратору юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань для державної реєстрації припинення ПАТ “КБ “УФС” як юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в зв`язку із чим строк виплати грошових коштів відшкодування вкладникам ПАТ “КБ “УФС” закінчився та правові підстави для виплати гарантованої суми відшкодування за вкладом відсутні, а також про те що 14 серпня 2019 року внесений запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань про державну реєстрацію припинення ПАТ “КБ УФС” як юридичної особи, а отже повноваження Фонду як ліквідатора припинені.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне. 
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені  Законом України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”.
Частиною 1  статті 3 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”  (тут і далі – в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
За п. 4 ч. 1  ст. 2 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”  вкладником є    фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Відповідно до п. 1 ч. 1  ст. 26 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”  Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Відповідно до частин 1 та 2  статті 26 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”  гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.
Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду (ч. 3  ст. 37 Закону № 4452-VI).
Згідно зі  статтею 27 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”  уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього  Закону  та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах “Урядовий кур`єр” або “Голос України” та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14 (у редакції рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26 травня 2016 року № 823), (далі по тексту - Положення; тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та/або доповнення до переліків.
Пунктами 2, 3 розділу ІІІ Положення визначено, що Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 8 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.
Згідно з п. 6 цього Розділу виплати здійснюються через банки-агенти на підставі укладених з ними договорів.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру; виплати коштів вкладнику.
При цьому, Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.
Право громадянина на власність як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства закріплено в  Конституції України, у якій установлено основні положення щодо власності (статті  13,  41,  142  та  143 Конституції України), закріплено рівність усіх суб`єктів права власності (статті  1  та  13 Конституції України), гарантії права власності та обов`язки власників (статті  13  і  41 Конституції України). Крім того,  стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Поширення на грошові кошти, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника), режиму права власності підтверджується положеннями статей  1058,  1066 ЦК України  та статей 8, 22 Закону України “Про платіжні системи та переказ грошей в Україні”, відповідно до яких, зокрема, власник рахунку має право у будь-який час розпоряджатися коштами, які перебувають на такому рахунку на умовах та у порядку, встановленому Законом та договором.
Дотримання прав вкладників банків передусім проявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (частина перша  статті 1058 ЦК України). У разі визнання банку неплатоспроможним гарантією забезпечення прав вкладників є поетапне відшкодування, в порядку передбаченому законом, суми за вкладом: Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в порядку загальних правил відшкодування за процедурами ліквідації.
Частиною другою  статті 6 КАС України  передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до  статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини”  суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.                                        
Як зазначив Європейський суд з прав людини в справі “Золотас проти Греції” стаття 1 Протоколу № 1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, заява № 66610/09). Подібний висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі “Капітал Банк АД проти Болгарії” (Capital Bank AD v. Bulgaria, заява № 49429/99).
На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені Фондом обставини, що унеможливлюють виплату гарантованої суми відшкодування, відсутні, а матеріали справи не містять будь-яких інших доказів, які б підтверджували відсутність підстав для виплати    гарантованої суми відшкодування за вкладом ОСОБА_1     у ПАТ “КБ “Український фінансовий світ”.
Суд також не приймає до уваги доводи відповідача    про неможливість здійснення відшкодування позивачу через припинення    ПАТ “КБ “Український Фінансовий Світ” та внесення відповідного запису до Єдиного державного    реєстру юридичних осіб та    фізичних осіб підприємців, громадських формувань, та    зауважує на тому, що Фонд виконує управлінські функції щодо виплати гарантованої державою суми відшкодування за банківським вкладом у межах граничного розміру за рахунок коштів Фонду незалежно від перебігу процедури ліквідації банку, продажу його майна.    Юридичний факт неплатоспроможності банку є підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду, проте процес ліквідації має окремий перебіг і не впливає на право отримання    гарантованого державою відшкодування вкладниками.    
Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем у спірних правовідносинах допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1     гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві “Комерційний банк “Український фінансовий світ” за договором банківського вкладу (депозиту) “ПЛАНЕР” № 45068 від 08.07.2014 року.
Таким чином позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача задоволенню не підлягають, оскільки в даному випадку відповідач не вчиняв дій, а навпаки допустив бездіяльність щодо невиплати гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом.
Беручи до уваги наведене, на підставі  ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України  суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність визнати протиправною бездіяльність Фонду щодо невиплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за договором банківського вкладу від 08.07.2014 № 45068, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ “Комерційний Банк “Український Фінансовий Світ” та стягнути з відповідача на користь позивача гарантованої суми відшкодування коштів в розмірі 200000 грн.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 200/3695/20-а - залишити без задоволення.             
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 200/3695/20-а - залишити без змін.                     
Повне судове рішення складено 16 лютого 2021 року.    
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.           

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                                 І.В. Сіваченко