Ухвала
Іменем України 
 
18 лютого 2021 року
м. Київ
Справа № 308/5851/18
Провадження № 51-8971 ска 18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 , яка надійшла електронною поштою на адресу суду, на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року, постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 листопада 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року, 
встановив:
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн. 
Постановою Львівського апеляційного суду від 22 березня 2019 року вказану постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року було залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення. 
ПостановоюУжгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 листопада 2020 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року за виключними обставинами.
Постановою Львівського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 листопада 2020 року повернуто ОСОБА_4 .
У касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про перегляд оскаржуваних рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
В рішенні Конституційного Суду України від 08.04.2015 №3-рп/2015 зазначено, що, встановлюючи обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі "Кромбах проти Франції" від 13 лютого 2001 року).
Отже, Конституцією України допускається можливість обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду, однак воно не може бути свавільним та несправедливим. Таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України; переслідувати легітимну мету; бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим. 
Законом, який конкретизує положення Конституції України щодо обмеження можливості касаційного оскарження рішень суду, також виступає КУпАП. 
Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржена до апеляційного суду; постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Іншого порядку перегляду судових рішень у справах про адміністративне правопорушення (касаційного, за нововиявленими чи виключними обставинами) чинним законодавством не передбачено.
Колегія суддів бере до уваги, що надіслана до Верховного Суду скарга, хоча й оформлена як електронна форма звернення громадян, однак за змістом наведених доводів і висловлених вимог є саме касаційною скаргою, про що безпосередньо указано в її тексті.  
При цьому колегія суддів відзначає, що вказана скарга, яка надійшла електронною поштою, не містить відомостей про електронний підпис особи, яка її подала. Але враховуючи, що чинним КУпАП не передбачено можливості залишення поданої скарги без руху, а також насамперед беручи до уваги, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які взагалі не підлягають оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає необхідним відмовити у відкритті касаційного провадження.
Враховуючи викладене і керуючись п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України,  ст. 294 КУпАП, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року, постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 листопада 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                              ОСОБА_3