ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року 
м. Київ

Справа №  925/308/13-г 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В.Г.,
суддів: Білоуса В.В., Погребняка В.Я., 

учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго",
відповідач - Публічне акціонерне товариство "Азот",

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Азот" за вх. № 6517/2020
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2020
у складі колегії суддів: Кропивної Л.В. (головуюча), Калатай Н.Ф., Дідиченко М.А. 
та на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.05.2020
у складі судді Довганя К.І.
за скаргою Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" на бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"
до Публічного акціонерного товариства "Азот"
про стягнення 28  072 819,11 грн. 

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій. 
1.          27.02.2013 Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" (далі - ПАТ "Черкасиобленерго") звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Азот" (далі - ПАТ "Азот") про стягнення 22 735 664,90 грн, з яких: 22  535 398,48 грн боргу та 200 266,42 грн 3% річних.
2.          11.04.2013 рішенням Господарського суду Черкаської області, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2013, позов задоволено повністю.
3.          21.11.2013 постановою Вищого господарського суду України вказані судові акти скасовані, а справу направлено на новий розгляду до суду першої інстанції.
4.          Під час нового розгляду справи позивач збільшив вимоги позову та просив суд стягнути з відповідача 28  072 819,11 грн, з яких: 22  535 398,48 грн боргу, 1 368 371,91 грн - 3% річних та 4 169 048,72 грн інфляційних втрат.
5.          04.12.2014 рішенням Господарського суду Черкаської області у справі №  925/308/13-г, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015, позов задоволено частково: стягнуто з ПАТ "Азот" на користь ПАТ "Черкасиобленерго" 22  535 398,48 грн боргу, 1  368 371,91 грн - 3% річних, 68 820 грн судових витрат; у решті позову відмовлено.
6.          16.03.2015 на виконання вказаного рішення видано наказ № 925/308/13-г.
7.          18.03.2016 ухвалою Господарського суду Черкаської області задоволено заяву ПАТ "Азот" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню: визнано наказ Господарського суду Черкаської області, виданий 16.03.2015 на примусове виконання рішення суду від 04.12.2014 у справі №  925/308/13-г, таким, що не підлягає виконанню.
8.          19.04.2017 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 50339069 з примусового виконання наказу №  925/308/13-г, виданого 16.03.2015 Господарським судом Черкаської області про стягнення з ПАТ "Азот" на користь ПАТ "Черкасиобленерго" 22  535 398,48 грн боргу, 1  368 371,91 грн - 3% річних, 68  820 грн судових витрат на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".
9.          20.11.2018 ухвалою Господарського суду Черкаської області, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2019, задоволено заяву прокуратури Черкаської області про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 18.03.2016; скасовано ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.03.2016 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "Азот".
При цьому, у подальшому, 21.02.2020 ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "Азот" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.11.2018 за заявою виконуючого обов`язки прокурора Черкаської області Павленка В. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Черкаської області від 18.03.2016 у справі №925/308/13-г на підставі пункту 1 частини першої статті 293 та статті 296 Господарського процесуального кодексу України з огляду на відсутність повноважень у касаційного суду щодо здійснення касаційного перегляду таких судових рішень. 
10.          01.07.2019 стягувач листом № 4471/09-03 звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження з виконання наказу № 925/308/13-г від 16.03.2015 та відновлення виконавчого провадження. Разом із заявою були додані документи: ухвала Господарського суду Черкаської області від 20.11.2018; постанова Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2019; наказ Господарського суду Черкаської області № 925/308/13-г від 16.03.2015.

Подання до суду скарги на бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. 
11.          17.01.2020 ПАТ "Черкасиобленерго" (стягувач), у відповідь на лист від 11.01.2020 № 05/1-20вих-20 прокуратури Черкаської області щодо інформування про стан примусового виконання судового рішення у даній справі, дізнавшись про те, що його заява від 01.07.2019 стосовно скасування постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем не розглянута, а виконавче провадження не відновлено, звернувся до Господарського суду Черкаської області із скаргою на бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка підписана директором з інвестицій та перспективного розвитку - Бращенко О., який представляє інтереси товариства за довіреністю від 24.12.2019 № 9594/09-03 (наявні повноваження на подання відповідної скарги). 
12.          У зазначеній скарзі ПАТ "Черкасиобленерго" (стягувач) просив:
- визнати бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо невжиття заходів по відновленню виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області від 16.03.2015 у справі №  925/308/13-г про стягнення з ПАТ "Азот" на користь ПАТ "Черкасиобленерго" 22 535 398,48 грн основного боргу, 1 368 371,91 грн - 3% річних, 68 820 грн судових витрат;
- скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.04.2017, винесену в рамках виконання виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 16.03.2015 у справі № 925/308/13-г про стягнення з ПАТ "Азот" на користь ПАТ "Черкасиобленерго" 22 535 398,48 грн основного боргу, 1 368 371,91 грн - 3% річних, 68 820 грн судових витрат;
- зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 16.03.2015 у справі № 925/308/13-г про стягнення з ПАТ "Азот" на користь ПАТ "Черкасиобленерго" 22 535 398,48 грн основного боргу, 1 368 371,91 грн - 3% річних, 68 820 грн судових витрат. 
13.          Скарга обґрунтована тим, що виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 16.03.2015 у справі № 925/308/13-г підлягає поновленню, оскільки ухвала Господарського суду Черкаської області від 18.03.2016, яка була підставою винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, - скасована в судовому порядку, однак звернувшись до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відновлення виконавчого провадження, органом ДВС виконавче провадження самостійно так і не було відновлено.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.
14.          05.05.2020 ухвалою Господарського суду Черкаської області у справі №  925/308/13-г скаргу ПАТ "Черкасиобленерго" на бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено:
- визнано бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо невжиття заходів по відновленню виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 16.03.2015 у справі №  925/308/13-г про стягнення з ПАТ "Азот" на користь ПАТ "Черкасиобленерго" 22 535 398,48 грн основного боргу, 1 368 371,91 грн -  3% річних, 68 820 грн судових витрат; 
- скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.04.2017, винесену в рамках виконання виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 16.03.2015 у справі № 925/308/13-г про стягнення з ПАТ "Азот" на користь ПАТ "Черкасиобленерго" 22  535 398,48 грн основного боргу, 1 368 371,91 грн - 3% річних, 68 820 грн судових витрат; 
- зобов`язано Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 16.03.2015 у справі № 925/308/13-г про стягнення з ПАТ "Азот" на користь ПАТ "Черкасиобленерго" 22 535 398,48 грн основного боргу, 1 368 371,91 грн - 3% річних, 68 820 грн судових витрат.
15.          Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції встановив, що відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України протиправно не було відновлено виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 16.03.2015 у справі № 925/308/13-г, зважаючи на скасування ухвали Господарського суду Черкаської області від 18.03.2016 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Подання апеляційної скарги.
16.          Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ПАТ "Азот" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та залишити скаргу без розгляду.
17.          Наводячи підстави скасування оскаржуваної ухвали, апелянтом зазначено, що звертаючись до суду з скаргою на бездіяльність органу ДВС заявником було пропущено встановлений статтею 341 Господарського процесуального кодексу України десятиденний строк на звернення до суду і скаргу підписано особою, яка не мала права її підписувати (не адвокатом). За твердженням боржника, матеріали справи не містять доказів направлення заяви щодо відновлення виконавчого провадження до органу ДВС, тоді як до повноважень Департаменту державної виконавчої служби не входить самостійне відновлення виконавчого провадження, адже цей орган здійснює лише керівництво та контроль виконання судових рішень. Окрім цього, обов`язок по відновленню виконавчого провадження щодо виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 925/308/13-г від 16.03.2015 міг з`явитися у державного виконавця лише у тому випадку, якщо постанова про закінчення такого виконавчого провадження була би визнана судом незаконною, чи скасована в установленому законом порядку, а отже у даному випадку відсутня бездіяльність державного виконавчого органу. Також скаржник вказував, що відновлене виконавче провадження призведе до стягнення вже сплачених боржником коштів, оскільки судом першої інстанції не було враховано часткове погашення заборгованості.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції.
18.          15.07.2020 постановою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Азот" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.05.2020 у справі №  925/308/13-г залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.05.2020 у справі № 925/308/13-г залишено без змін. Матеріали справи № 925/308/13-г повернуто до місцевого господарського суду.
19.          У вказаній постанові судом апеляційної інстанції зазначено про те, що судом першої інстанції правомірно здійснено захист інтересів стягувача, який полягає у відсутності вчинення органом ДВС дій щодо скасування незаконної постанови про закінчення виконавчого провадження та відновлення виконавчих дій з виконання судового рішення, прийнятого на його користь.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ.
А.          Доводи особи, яка подала касаційну скаргу. 
20.          18.08.2020 (згідно з поштовою відміткою на конверті) ПАТ "Азот" за вх. №  6517/2020 подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2020 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.05.2020 у справі №  925/308/13-г; прийняти нове рішення про залишення без розгляду скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
21.          17.09.2020 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Банаська О.О., Катеринчук Л.Й.
22.          У зв`язку з лікарняним судді Банаська О.О. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 925/308/13-г визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Пєсков В.Г., суддя - Білоус  В.В., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 11.11.2020.
23.          У зв`язку з обранням судді Катеринчук Л.Й. до Великої Палати Верховного Суду згідно з рішенням зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.11.2020 № 13 автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 925/308/13-г визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Пєсков В.Г., суддя - Білоус  В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 07.12.2020.
24.           У касаційній скарзі ПАТ "Азот" стверджує, що судами попередніх інстанцій порушено норми статей 118, 341 Господарського процесуального кодексу України та не враховано пропуск позивачем визначеного Законом строку звернення до господарського суду із скаргою на бездіяльність органів ДВС.
25.          Також скаржник вказує про невідповідність постанови суду апеляційної інстанції вимогам статей 73, 77 та частини третьої статті 269 Господарського процесуального кодексу України, в порушення якої суд апеляційної інстанції без будь-якого обґрунтування та дотримання визначеного цією нормою порядку, не тільки прийняв від ПАТ "Черкасиобленерго" докази, які не були подані до суду першої інстанції, але й поклав їх в основу своїх висновків про дотримання скаржником процесуальних строків.
26.          Скаржник звертає увагу судової колегії, що вимогами частини першої статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Тобто, на думку скаржника, обов`язок по відновленню виконавчого провадження щодо виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 16.03.2015 №  925/308/13-г міг з`явитись у державного виконавця лише у тому випадку, якщо постанова про закінчення такого виконавчого провадження від 19.04.2017 була б визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку.
27.          Всупереч цьому, як стверджує скаржник, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що державний виконавець був зобов`язаний відновити виконавче провадження на підставі того, що була скасована ухвала Господарського суду Черкаської області від 18.03.2016 року, однак це не відповідає положенням частини першої статті 41 Закону України "Про виконавче провадження".
28.          Окремо ПАТ "Азот" звертає увагу Суду, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що ПАТ "Черкасиобленерго" взагалі надсилалась заява від 01.07.2019 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС - не надано ні поштових чеків, ні опису вкладення, ні рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Б.          Доводи, викладені у відзивах на касаційну скаргу.
29.          27.10.2020 на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від ПАТ "Черкасиобленерго" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому заявник просить Суд відмовити у задоволені касаційної скарги ПАТ "Азот", а постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2020 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.05.2020 у справі № 925/308/13-г залишити без змін.
30.          Також 27.10.2020 на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому заявник просить Суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення у даній справі, з урахуванням викладених обставин.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.
А. Оцінка аргументів учасників справи
і висновків судів першої й апеляційної інстанцій.
А.          Щодо суті касаційної скарги.
31.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
32.          Здійснивши перевірку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних рішень, оцінивши доводи касаційної скарги та відзивів на неї, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.
33.          Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.05.2020 у цій справі, погодився з висновками останнього та вказав, що судом першої інстанції правомірно здійснено захист інтересів стягувача, який полягає у відсутності вчинення органом ДВС дій щодо скасування незаконної постанови про закінчення виконавчого провадження та відновлення виконавчих дій з виконання судового рішення, прийнятого на його користь.
34.          Судова колегія вважає ці висновки передчасними з огляду на таке.
35.          Згідно з частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
36.          Схожі за змістом положення містяться в статті 339 ГПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.   
37.          В абзаці другому частини першої статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. 
38.          Як встановлено судами попередніх інстанцій та зазначено вище, 18.03.2016 ухвалою Господарського суду Черкаської області задоволено заяву ПАТ "Азот" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню: визнано наказ Господарського суду Черкаської області, виданий 16.03.2015 на примусове виконання рішення суду від 04.12.2014 у справі № 925/308/13-г, таким, що не підлягає виконанню.
На підставі цієї ухвали 19.04.2017 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 50339069 з примусового виконання наказу № 925/308/13-г, виданого 16.03.2015 Господарським судом Черкаської області про стягнення з ПАТ "Азот" на користь ПАТ "Черкасиобленерго" 22 535 398,48 грн боргу, 1 368 371,91 грн - 3% річних, 68 820 грн судових витрат на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".
Водночас, 20.11.2018 ухвалою Господарського суду Черкаської області, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2019, задоволено заяву прокуратури Черкаської області про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 18.03.2016; скасовано ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.03.2016 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "Азот".
01.07.2019 стягувач листом № 4471/09-03 звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження з виконання наказу № 925/308/13-г від 16.03.2015 та відновлення виконавчого провадження (т. 5, а.с. 155-156).
39.          Із цього приводу судова колегія зазначає, що за твердженням скаржника, ця заява, яка міститься у матеріалах справи, не має доказів її подання саме до органу державної виконавчої служби. Крім того, матеріали справи не містять даних стосовно отримання органом державної виконавчої служби цієї заяви, а в судових засіданнях у судах першої та апеляційної інстанції представники органу державної виконавчої служби участі не брали.
40.          Відтак, судами залишено без аналізу та відповіді питання фактичного подання ПАТ "Черкасиобленерго" заяви від 01.07.2019 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, хоча на з`ясуванні цього наполягало ПрАТ "Азот" в апеляційній скарзі (т. 5, а.с. 189).
41.          Крім того, відповідно до вимог, визначених у статті 341 ГПК України, скаргу на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби або приватного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.
42.          За змістом заяви ПАТ "Черкасиобленерго" від 01.07.2019 № 4471/09-03 вона є скаргою на рішення державного виконавця, а саме на постанову від 19.04.2017 про закінчення виконавчого провадження № 50339069 з примусового виконання наказу № 925/308/13-г, виданого 16.03.2015 Господарським судом Черкаської області про стягнення з ПАТ "Азот" на користь ПАТ "Черкасиобленерго" 22 535 398,48 грн боргу, 1 368 371,91 грн - 3% річних, 68 820 грн судових витрат.         
43.          Згідно з положеннями статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" визначено строк винесення постанови про відновлення виконавчого провадження - наступний робочий день після наявності відповідних підстав.
44.          Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 28 цього Закону документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. 
45.          З урахуванням термінів поштового обігу кореспонденції є аргументованими доводи скаржника про те, що очікувану постанову про відновлення виконавчого провадження ПАТ "Черкасиобленерго" повинно було отримати не пізніше 15.07.2019.
46.          Відтак, саме з цього часу ПАТ "Черкасиобленерго" повинно було дізнатися, як визначено у статті 341 ГПК України, про порушення його права.
47.          Тому є безпідставними твердження суду апеляційної інстанції про те, що ПАТ "Черкасиобленерго" звернувся зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця в межах встановленого законодавством строку. Мотивування апеляційним судом дотримання строку звернення з відповідною скаргою тим, що у відповідь на лист від 11.01.2020 № 05/1-20вих-20 прокуратури Черкаської області щодо інформування про стан примусового виконання судового рішення у даній справі, стягувач дізнався про те, що його заява від 01.07.2019 стосовно скасування постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем не розглянута, а виконавче провадження не відновлено, є не релевантним стосовно положень статті 341 ГПК України відносно визначення строку для звернення зі скаргою, позаяк цей строк встановлюється з моменту не лише, коли особа дізналася про порушення свого права, але й коли повинна була дізнатися про таке порушення.     
48.          Саме на цьому і наполягав скаржник в апеляційній скарзі (т. 5, а.с.186-187), однак, на переконання судової колегії, надана відповідь на цей довід є неналежно аргументованою та зроблений аналіз здійснено з порушенням норм процесуального права стосовно обчислення початку відліку строку на звернення зі скаргою на  рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, про що описано вище.
49.          Крім того, згідно з частиною третьою статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
50.          Всупереч цим вимогам процесуального закону суд апеляційної інстанції прийняв до дослідження доказ у справі, а саме лист прокуратури Черкаської області від 11.01.2020 № 05/1-20вих-20, без доказів неможливості його (листа) подання до суду першої інстанції. 
51.          Таким чином, наведене вище свідчить, що допущені апеляційним господарським судом процесуальні порушення щодо недослідження/неналежного дослідження зібраних у справі доказів унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для вирішення цього спору.
52.          Верховний Суд вважає, що ті доводи, що їх наводив відповідач при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, не є очевидно необґрунтованими, що вимагало від суду апеляційної інстанції їх повного дослідження, надання їм оцінки і відображення у судовому рішенні.
53.          Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
54.          Європейський суд з прав людини зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення Суду у справі "Олюджіч проти Хорватії", № 22330/05, від 05.02.2009). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення Суду у справах "Мала проти України", № 4436/07, від 03.07.2014; "Богатова проти України", № 5231/04, від 07.10.2010). 
55.          Згідно з практикою Європейського суду, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (див. рішення Суду у справі "Мала проти України", № 4436/07, від 03.07.2014). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення Суду у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, від 27.09.2001).

Б.          Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.
56.          Судова колегія вважає, що допущені процесуальні порушення, перераховані вище, є такими помилками, які не забезпечили справедливого розгляду справи судом апеляційної інстанції. Судові рішення, прийняті з порушенням норм процесуального права щодо обґрунтованості судового рішення, не можуть вважатися такими, що відповідають приписам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права на справедливий суд.
57.          Враховуючи викладене, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновків про передчасність ухвалення апеляційним господарським судом оскаржуваної постанови без належного дослідження доводів учасників справи. З огляду на процесуальну неможливість, встановлену статтею 300 ГПК України, суду касаційної інстанції встановлювати обставини справи, перевіряти і досліджувати докази, то таку процесуальну дію повинен здійснити суд апеляційної інстанції. Тому постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із направленням цієї справи до апеляційного господарського суду на новий розгляд.
58.          Під час нового розгляду справи апеляційному господарському суду слід взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, надати оцінку доводам і запереченням усіх учасників справи та вирішити спір відповідно до вимог закону. 

В.          Висновки про правильне застосування норм права.
59.          Суди попередніх інстанцій надали неналежну оцінку доводам учасників справи та не в повному обсязі встановили обставини справи. Отже, спір вирішено при недостатньому дослідженні фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, та ненаданні доводам учасників відповідної правової оцінки, що є порушенням вимог процесуального законодавства, зокрема, статей 86, 236 ГПК України.   

Г.          Розподіл судових витрат.
60.          Виходячи з приписів статті 129 ГПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Таким чином, оскільки постановою Верховного Суду у цій справі рішення суду апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, то в цьому випадку касаційним судом справа по суті не вирішувалась, а тому і відсутні підстави для розподілу судових витрат. 

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309,   315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Азот" за вх. №  6517/2020 задовольнити частково.

2.          Постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2020 у справі №  925/308/13-г скасувати.

3.          Справу № 925/308/13-г направити на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

4.          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          В.Г. Пєсков
Судді                                                                                                    В.В. Білоус
                                                                                                    В.Я. Погребняк